Справа № 308/3386/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документа,

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документа.

Подання мотивує наступним тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської область перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 61566224 по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/3386/19 виданого 10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10100 грн. (десять тисяч сто гривень), а також моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень), та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 2689,40 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень 40 копійок).

16.03.2020 року приватним виконавцем керуючись ст. 3, 4, 24, 26 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 308/3386/19 виданого 10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області. Дана постанова була надіслана на адресу боржника зазначену у виконавчому листі, а саме АДРЕСА_1 рекомендованою кореспонденцією.

Конверт з постановою повернувся до виконавця з відміткою про причини повернення : за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно заяви стягувача можлива адреса проживання боржника АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим постанову про відкриття виконавчого провадження було надіслано на цю адресу рекомендованою кореспонденцією.

Конверт з постановою повернувся до виконавця з відміткою про причини повернення : за закінченням встановленого терміну зберігання.

16.03.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та надіслано запити до реєструючих установ з метою виявлення майна боржника на яке може бути звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №204317604 від 16.03.2020 року у боржника відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №65364119 від 16.03.2020 року у боржника відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

Згідно відповіді Головного управління Держпродспоживслужби у Закарпатській області № 09-03.1417-20 від 29.04.2020 року за боржником за боржником трактора, самохідні шасі та інші механізми не зареєстровані.

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області 11-7-0.2-3706/2-20 від 04.05.2020 року за боржником земельні ділянки не зареєстровані.

Згідно відповіді ДФС №78799390 від 29.04.2020 року підприємця знято з обліку у контролюючих органах.

Згідно відповіді ДФС №78799373 від 29.04.2020 року інформація стосовно боржника щодо сум доходів та сум утриманого податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ПФУ №106234387 від 30.04.2020 року інформація стосовно отримання боржником пенсії не знайдено.

Згідно відповіді ПФУ № від 30.04.2020 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи інформацію не знайдено.

Згідно відповіді ДПС від 21.05.2020 року інформація щодо перетину боржником кордону відсутня.

Згідно відповіді МВС України №78799393 від 29.04.2020 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

16.03.2020 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

Згідно повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-200316/8989 у боржника відкриті рахунки, однак кошти на рахунках відсутні.

Згідно повідомлення AT «Альфа-Банк» № 10444/БТ-26-6/6 від 23.04.2020 року у боржника відкриті рахунки, однак кошти на рахунках відсутні.

Згідно повідомлень AT «Райффайзен Банк Аваль», AT «Комінвестбанк», та AT «Держексімбанк» у боржника відсутні відкриті рахунки у даних установах. Будь-яке майно, на яке може бути звернуто стягнення виконавцем не виявлено.

Згідно відповіді АДБ № вих.. №3.1.8./2682 від 30.04.20 року боржник зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Воніговської сільської ради ОСОБА_1 дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , але за вказаною адресою не проживає та його місце перебування невідоме.

Також згідно повідомлення Виконавчого комітету Ужгородської міськради № 938/03-18 від 30.03.2020 року боржник на території м.Ужгород не зареєстрований.

На даний час в результаті вжитих приватним виконавцем заходів неможливо з`ясувати місце проживання (перебування) боржника. 23.06.2020 року приватним виконавцем до суду внесено подання про оголошення у розшук боржника. Рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, не сплачено жодної суми на його виконання, боржником не надано декларацію, будь - яких дій, спрямованих на його виконання, не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 ЗУ "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищенаведене, приватний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ,(місце народження, Закарпатська область, Тячівський район, с.Вонігове), місце реєстрації: АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 308/3386/19 виданого 10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд, дослідивши матеріали подання, дійшов наступного висновку.

З матеріалів подання, встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської область перебуває виконавче провадження ЄДРВП № 61566224 по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/3386/19 виданого 10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 10100 грн. (десять тисяч сто гривень), а також моральної шкоди у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень), та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору у розмірі 2689,40 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять гривень 40 копійок).

Відомості по виконавчому провадженні занесені до Автоматизованої системи виконавчого провадження за №61566224.

Згідно із ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Як передбачено п.2ст. 6 цього Закону, підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон є наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Порядок вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, передбачено ст. 441 ЦПК України, у відповідності з якою тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно до положень п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним поданням приватний виконавець повинен мотивувати таке обставинами та підтвердити їх відповідними доказами про те, що боржник має паспорт для виїзду за кордон, ухиляється від виконання зобов`язань та його дії свідчать про намір виїхати за кордон.

Зі змісту наведених вище норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов`язана з ухиленням останнього від виконання зобов`язань,покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до положення ч.2-3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України саме на виконавця покладається тягар доказування.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та підтверджуватися матеріалами виконавчого провадження.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Приватним виконавцем не подано доказів в підтвердження того, що боржник саме ухиляється від виконання зобов`язань за виконавчим провадженням.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що боржник свідомо ухиляється від виконання виконавчого документу та підтвердження того, що боржник має намір виїхати за межі України, і відповідно відсутні підстави для ухвалення судового рішення про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 (з останніми змінами та доповненнями), на Державну прикордонну службу України, відповідно до визначених законом завдань, покладається обов`язок із запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України (в тому числі за дорученням правоохоронних органів) постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду/виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних органів.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» передбачаються юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а саме за ухилення від їх виконання. Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Для застосування вказаного заходу державному виконавцю необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, розглядаючи таку категорію справ, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково. Відповідно до роз`яснень Верховного суду України від 01.02.2013 р., викладених у «Судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», законом передбачаються юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Таким чином, аналіз вищенаведених норм чинного законодавства України дає підстав стверджувати, що необхідною умовою для застосування до боржників тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту їх навмисного ухилення від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Вивченням матеріалів також встановлено, що доказів отримання боржником постанови про відкриття провадження, виклику приватного виконавця матеріали подання не містять. Доказів звернення виконавця з поданням про розшук боржника та результати розгляду такого в матеріалах подання відсутні.

На підставі викладеного, суд вважає подання необґрунтованим та недоведеним, саме по собі посилання на заборгованість за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язання, тому вимоги державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є передчасними і задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», ст.ст. 1, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Пивоварова Юрія Георгійовича про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі території України без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош