Справа № 351/2092/18
Провадження № 22-ц/4808/692/20
Головуючий у 1 інстанції Калиновський М. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Петріва Д.Б.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 :

представників ПАТ «Прикарпаттяобленерго»:

Іванишина В.І., Драганчука Р.В.;

представника філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго»

«Східна» - Гунько М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Східна» про відшкодування шкоди, завданої споживачу електричної енергії внаслідок надання відповідачем послуг, неналежної якості, що спричинило виникнення пожежі, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду, постановлене головуючим суддею Калиновським М.М. 27 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Прикарпаттяобленерго», філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Східна» з позовом про відшкодування шкоди, завданої споживачу електричної енергії внаслідок надання відповідачем послуг, неналежної якості, що спричинило виникнення пожежі. Позовні вимоги ОСОБА_1 були обґрунтовані тим, що 13 липня 2017 року о 16 годині 20 хвилин в належному їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 виникла пожежа, внаслідок якої було знищено другий поверх будинку та мезонін, в тому числі внутрішнє та зовнішнє оздоблення будинку, а також усе майно, що перебувало у будинку. Внаслідок пожежі їй спричинено матеріальну шкоду у розмірі 687 045,50 грн, що підтверджується висновком експертного дослідження №4.4-3/17 від 12 жовтня 2017 року. Посилаючись на те, що пожежа виникла у зв`язку із тепловими проявами електроенергії в результаті короткого замикання електромережі, спричиненого відхиленням напруги в мережі електропостачання загального призначення, про що свідчить висновок експертного дослідження №10-38/17 від 25 грудня 2017 року, просила стягнути в солідарному порядку з ПАТ «Прикарпаттяобленерго» та Філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» Снятинський район електричних мереж, з яким у неї укладено Договір користування електричною енергією №1-3803 від 19 липня 2007 року, завдані їй збитки, зокрема 687 045,50 грн - ринкова вартість майна, знищеного внаслідок пожежі, 458 010 грн - вартість відновлювальних ремонтно будівельних робіт, а також судові витрати, які складаються з витрат за проведення експертиз, витрат на професійну правничу допомогу, витрат, пов`язаних із викликом до суду, транспортних витрат.

Рішенням Снятинського районного суду від 27 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Прикарпаттяобленерго», філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Східна» про відшкодування шкоди, завданої споживачу електричної енергії внаслідок надання відповідачем послуг неналежної якості, що спричинило виникнення пожежі, відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи. Зокрема, апелянт вважає невірним висновок суду першої інстанції про відсутність вини відповідача у спричинені пожежі, оскільки вона доводиться висновком експертного дослідження №10-38/17 від 25 грудня 2017 року, в якому судовим експертом чітко зазначено про те, що найбільш ймовірною причиною виникнення пожежі стали теплові прояви електричної енергії в результаті короткого замикання електромережі, спричиненого відхиленням напруги в мережі електропостачання загального призначення. На думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку й про те, що посилене нагрівання струмопровідних частин і займання горючих ізоляційних матеріалів, перегрівання, розплавлення і зварювання електричних контактів мали місце в результаті перевищення споживання нею електричної потужності в житловому будинку. Крім того, судом не було взято до уваги показання ряду свідків у справі. Зокрема, допитаний в якості свідка сусід ОСОБА_3 пояснив, що в день пожежі були перебої в електропостачанні, в результаті яких у нього перегорів телевізор. Інший свідок - теж сусід ОСОБА_1 - ОСОБА_4 вказав, що в день пожежі він виміряв напругу в розетках власним електроприладом і встановив значне перевищення напруги. Також свідок ОСОБА_4 зазначив, що він звертався в Снятинський РЕМ з даною проблемою та отримав відповідь, що на лінії сталася аварія. Не взято до уваги судом першої інстанції також і показання головного інженера Снятинського РЕМ ОСОБА_5, який вказував, що аварійного виклику 13 липня 2017 року не було. Разом з тим він підтвердив, що мешканці вул. Горука дійсно звертались до них із скаргами на електропостачання, і їх працівники виїжджали та робили відповідні заміри напруги. Не враховано судом і показань працівника ДПРЧ №15 у м. Снятині УДСНС Івано-Франківської області ОСОБА_6 , який вказував, що під час гасіння пожежі побутова техніка була під напругою, хоча електропостачання будинку було припинено. ОСОБА_1 також зауважує, що проблеми з електромережою їх вулиці підтверджується заявою про надання допомоги щодо налагодження електропостачання, поданої голові міської ради, зі змісту якої вбачається, що в результаті коливання струму від 195 до 300 кВт та від 112 до 250 кВт приходить у непридатність побутова та електротехніка мешканців. На це звернення Снятинська міська рада повідомила про прийняття відповідних заходів реагування. Позивач вказує й на те, що судом першої інстанції не враховано показання експерта ОСОБА_7 , який пояснив, що нульовий дріт є поза апаратами захисту, а тому при припиненні електропостачання будинку напруга не повинна зберігатись, однак вона мала місце, що свідчить про пошкодження лінії загального користування. При цьому, експерт вказав, що до короткого замикання призвела аварійна робота мережі, значне підвищення напруги, її перепад, а на момент огляду електрощиток був в наявності і він був справний. Апелянт ОСОБА_1 вважає, що неналежне виконання своїх обо`вязків працівниками Снятинського РЕМ щодо невнесення відомостей не свідчить про відсутність аварійних ситуацій в КТП №76 та на лінії 4. Позивач також звертає увагу на те, що наданий Управлінням державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області лист №3/30-26 від 16 січня 2019 року, в якому міститься посилання про наявність технічного висновку по причині виникнення пожежі в її будинку, складений за результатами досліджень ДВЛ, не може підтверджувати відсутність вини відповідачів, оскільки він містить лише опис місця пожежі та вказує на те, що мав місце аварійний режим роботи в електропроводах внутрішньобудинкової електромережі споживача, що призвело до короткого замикання, а в подальшому до нагрівання і оплавлення ізоляції, що і стало причиною пожежі. Однак, такий висновок зовсім не спростовує того факту, що відбулось пошкодження лінії загального користування, на що вказує та обставина, що напруга до будинку надходила і при вимкненому електропостачанні будинку на електрощитку. При цьому, зауважує апелянт, самого технічного висновку відповідачем долучено не було. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, а також на те, що вина відповідачів підтверджується поданими нею доказами, позивачка ОСОБА_1 просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

У надісланому на адресу суду відзиві представник ПАТ «Прикарпаттяобленерго» доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечує. Додатково зазначив, що вина відповідачів у виникненні пожежі у будинку ОСОБА_1 відсутня, оскільки як встановлено висновком експертного дослідження №10-38/17 від 25 грудня 2017 року осередок пожежі знаходився в приміщенні кухні орієнтовно в місці встановлення побутового опалювального котла. Тобто, судовим експертом встановлено, що джерело виникнення пожежі знаходилось в внутрішніх будинкових мережах, за технічний стан яких несе відповідальність виключно позивач. Також представник відповідачів зауважує, що в житловому будинку ОСОБА_1 використовувалась велика кількість побутової техніки, яка в сукупності при увімкненні в електромережу суттєво збільшує фактичну величину приєднаної потужності, в той час як договірна потужність дозволена до використання в житловому будинку ОСОБА_1 становить 3,5 кВт. При цьому, вказує представник відповідача, нові підключення електроустановок, які вплинули на збільшення споживаної електричної потужності, з ПАТ «Прикарпаттяобленерго» не узгоджувались. Представник відповідачів вважає необґрунтованими посилання ОСОБА_1 на те, що в момент пожежі в будинку нікого не було і внутрішньобудинкова мережа не могла бути перенавантажена, оскільки перенавантаження будинкової мережі і як наслідок - оплавлення електричних проводів відбувалось поступово та мало систематичний характер, і саме 13 липня 2017 року спричинило коротке замикання та виникнення пожежі. Крім того, представник відповідача звертає увагу апеляційного суду на те, що позивач ОСОБА_1 та інші сусідні споживачі електроенергії ні в день пожежі, ні після неї не звертались до Снятинського РЕМ зі скаргами та актами-претензіями на неякісне електропостачання та на спричинення матеріальної шкоди. Не проводились також заміри параметрів якості електричної енергії. Дана обставина, на думку представника АТ «Прикарпаттяобленерго», в черговий раз доводить, що параметри якості електричної енергії, яка постачалась в день пожежі споживачам по вул. Горука у м. Снятині, відповідали вимогам нормативно-технічних документів. Посилаючись на законність та обґрунтованість оскарженого рішення суду першої інстанції, представник АТ «Прикарпаттяобленерго» просить його залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

В засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу з вищезазначених мотивів підтримала. Додатково зазначила, що вина відповідачів у виникненні пожежі в її будинку повністю доведена експертними висновками, які містяться в матеріалах справи, показаннями свідків, а тому просить оскаржене рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Представники АТ «Прикарпаттяобленерго» та філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Східна» доводи апеляційної скарги заперечили, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим. Представники відповідачів вину постачальника електроенергії у виникненні пожежі у будинку ОСОБА_1 заперечили, зазначивши, що ОСОБА_1 із претензіями матеріального характеру звернулась до них лише через рік. При цьому, в межах кримінального провадження, яке було відкрито за її заявою, вона повідомила про відсутність претензій до постачальника електроенергії, і вина ПАТ «Прикарпаттяобленерго» встановлена не була. Представники підприємств-постачальників електроенергії також пояснили, що якби їм раніше було відомо про можливі претензії ОСОБА_1 , то вони б звернулись із заявами про проведення електротехнічної експертизи для визначення причин оплавлення електропроводки та виникнення пожежі. Крім того зазначили, що з копії оперативного журналу ОП 2.1.2-Р філії АТ «Прикарпаттяобленерго» вбачається, що в день пожежі не було зафіксовано аварійної ситуації на лінії до розмежування електроопори до будинку ОСОБА_1 . Також представники вказали, що у випадку перепаду напруги лічильник електроенергії в будинку позивача повинен був вийти з ладу, однак такого не відбулося, що також свідчить про відсутність вини ПАТ «Прикарпаттяобленерго». Представники відповідачів зауважили, що будинок позивача старої забудови, був реконструйований у 2007 році, а тому ймовірною причиною загоряння стало несправність внутрішньобудинкової мережі, перевантаження мережі будинку у зв`язку із одночасним увімкненням декількох електроприладів, потужність яких перевищила допустиму. Рішення суду вважають законним та обґрунтованим, а тому просять залишити його без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1, представників АТ «Прикарпаттяобленерго» та філії ПАТ «Прикарпаттяобленерго» «Східна»,перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина відповідачів у виникненні пожежі у будинку позивача не доведена, оскільки висновком експертного дослідження №10-38/17 від 25 грудня 2017 року встановлено, що можливими причинами оплавлення ізоляції, які стали причиною виникнення пожежі в будинку ОСОБА_1 є посилене нагрівання струмопровідних частин і займання горючих ізоляційних матеріалів, перегрівання, розплавлення і зварювання електричних контактів, які мали місце в результаті перевищення електричної потужності в житловому будинку позивачки. З цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Відповідно до частини шостої статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 13 липня 2017 року о 16.20 год в належному на праві приватної власності житловому будинку ОСОБА_1 , який знаходиться по АДРЕСА_1 , на кухні виникла пожежа. Причиною пожежі стали ймовірні теплові прояви електричної енергії в результаті короткого замикання електромережі, що підтверджується актом про пожежу від 13 липня 2017 року (т.1, а.с. 20-21, 24-25).

За фактом пожежі позивачка звернулася до Снятинського відділення Косівського ВП ГКНП в Івано-Франківській області, внаслідок чого в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000320. Апеляційний суд зауважує, що в межах даного провадження позивач ОСОБА_1 претензій матеріального характеру до відповідачів не пред`являла, що не заперечувалось й представником позивача в засіданні апеляційного суду, а до суду за захистом свого права звернулася лише через рік. Як вбачається із пояснень сторін, в межах зазначеного кримінального провадження вини відповідачів у виникненні пожежі встановлено не було.

Також матеріалами справи підтверджується, що між сторонами 19 липня 2007 року було укладено договір про користування електроенергією №1-3803, за яким ПАТ «Прикарпаттяобленерго» зобов`язалось постачати ОСОБА_1 електричну енергію у необхідних їй обсягах відповідно до потужності 3,5 кВт. Згідно п.8 зазначеного Договору межа розподілу відповідальності за технічний стан електроустановок між споживачем та постачальником встановлюється на наконечниках силового кабелю від повітряної лінії електропередач 0,4 кВт в сторону житлового будинку з опори №768 (т.1, а.с.22-23). Колегія суддів зауважує, що вищезазначене дає підстави для висновку, що Снятинський РЕМ філії АТ «Прикарпаттяобленерго» несе відповідальність за технічний стан електричної мережі виключно до електричної опори №768, а за технічний стан силового кабелю до будинку та внутрішніх електричних мереж в середині будинку несе відповідальність позивач ОСОБА_1 .

Згідно висновку експертного дослідження №10-38/17 від 25 грудня 2017 року, який було виконано на замовлення ОСОБА_1 , осередок пожежі знаходився на другому поверсі житлового будинку в приміщенні кухні. Причиною виникнення пожежі стали теплові прояви електричної енергії в результаті короткого замикання електромережі, спричиненого відхиленням напруги в мережі електропостачання загального призначення. З даного експертного дослідження вбачається, що коротке замикання відбулося внаслідок різкого зростання струмів, після чого в електропроводах мережі житлового будинку виникли аварійні режими роботи та стало причиною посиленого нагрівання струмопровідних частин і займаних горючих ізоляційних елементів (т.1, а.с.72-76).

Аналізуючи зміст висновку експерта та умови договору про користування електроенергією, укладеного між сторонами, апеляційний суд констатує, що джерело виникнення пожежі знаходилося у внутрішньобудинкових мережах, за технічний стан яких несе відповідальність позивач ОСОБА_1 .

Звертає на себе увагу й той факт, що з даних оперативного журналу ОП 2.1.2-Р філії АТ «Прикарпаттяобленерго», в день виникнення пожежі аварійних ситуацій в КТП №76 на лінії №4 зафіксовано не було.

З огляду на вищенаведене та враховуючи докази, які містяться в матеріалах справи, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що вина відповідачів у виникненні пожежі в будинку позивача ОСОБА_1 , яка мала місце 13 липня 2017 року , не встановлена. А тому підстави для відшкодування їй заявленої в позовній заяві суми завданих пожежею збитків відсутні.

Таким чином, твердження ОСОБА_1 , що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що посилене нагрівання струмопровідних частин і займання горючих ізоляційних матеріалів, перегрівання, розплавлення і зварювання електричних контактів мали місце не внаслідок відхилення напруги в мережі електропостачання загального призначення, а в результаті перевищення нею електричної потужності в житловому будинку, є необґрунтованими.

Апеляційний суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції безпідставно не було враховано показань ряду свідків, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, яким суд надав належну правову оцінку та відобразив у мотивувальній частині оскарженого рішення.

Доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам позивача у суді першої інстанції, яким місцевий суд надав належну оцінку. Висновки суду є достатньо аргументованими, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності немає.

При цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

Таким чином, судове рішення в даній справі ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги зводяться лише до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду від 27 лютого 2020 року у даній справі - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст постанови складено 07 липня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк