Справа № 539/1977/20
Провадження № 2-з/539/11/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі: головуючого судді Даценка В.М.

з участю секретаря Шрейтер С.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання спільним майном подружжя та визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання спільним майном подружжя та визнання права власності, мотивуючи тим, що вона звернулась до суду із вищевказаним позовом і їй стало відомо, що відповідач намагається відчужити спірне нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , і на її думку, таким чином останній має намір уникнути правових наслідків при розподілі майна.

Заявник припускає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому просить суд накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить на підставі договору дарування від 09.10.2018 року ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Сторони в судове засідання не викликались.

Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

На підставі ч.2 ст. ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши доводи заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасників справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Виходячи із змісту ч.2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При цьому суд також враховує, що захист прав, свобод та інтересів позивача до ухвалення рішення в справі може стати неможливим без вжиття заходів забезпечення позову або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а тому суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд встановив, що між сторонами дійсно виник спір щодо об`єкту нерухомого майна.

Вирішуючи питання відповідності виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суд виходить з наступного.

Враховуючи ті ризики, про які повідомив позивач, суд не вбачає необхідним накладання арешту на спірну квартиру. Вказані заходи не є співмірними наведеним ризикам. В цьому випадку суд вважає достатнім забезпечити позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо відчуження майна.

На цій стадії розгляду справи суд вважає виправданим таке втручання в право власності відповідача, яке не буде суттєво позначиться на його інтересах.

Керуючись ст. ст. 149-153, 258, 258-261, 353, 354 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання спільним майном подружжя та визнання права власності задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження належної йому на підставі договору дарування від 09.10.2018 року квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Ухвала виконується негайно і оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко