КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 755/4934/18 Головуючий у І-й інстанції - Гончарук В.П.
апеляційне провадження № 22-ц/824/5434/2020 Доповідач Заришняк Г.М
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в справі за заявою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Київенерго», ОСОБА_1 про заміну сторони позивача у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року в задоволенні заяви Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» про заміну сторони позивача у справі - відмовлено.

В апеляційній скарзі КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.

В суді апеляціної інстанції представник КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.11.2018 року у цивільній справі № 755/4934/18 позовні вимоги ПАТ «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води задоволено та стягнуто з відповідачки на користь позивача заборгованість станом на 01.01.2018 р. за надані послуги з центрального опалення у розмірі 8 736 грн. 65 коп., за постачання гарячої води - 599 грн. 20 коп., три відсотки річних та інфляційну складову боргу у розмірі 5 556 грн. 24 коп., а всьго стягнуто суму 47 892 грн. 09 коп. Також вказаним рішенням з відповідача на користь позивача стягнуто судовий збір (а.с. 67-69).

11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) № 603-18 (а.с. 74-75).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги до споживачів (юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, перелік яких визначений у Додатках до договорів про відступлення права вимоги від 11 жовтня № 601-18, від 11 жовтня № 602-18) теплової енергії, комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, в частині їх зобов`язання перед Кредитором сплатити неустойку (пеню та/або штраф), 3 % річних, інфляційні нарахування, судові та інші витрати, витрати на адвокатські послуги, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням, та будь-які інші без виключень та обмежень, що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору, та/або можуть бути нараховані, та/або виникнути після дати укладення цього Договору у зв'язку з неналежним виконанням споживачами обов`язків з оплати спожитої теплової енергії та/або комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та є предметом судового розгляду або підтверджені судовими рішеннями, як такі, що підлягають стягненню із споживачів.

11 жовтня 2018 року між ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» та КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії)№ 602-18 (а.с. 76-77).

Згідно п. 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 р. послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями), як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 1 818 662 617,96 грн. станом на 01.08.2018 року з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період з 01.08.2018 року до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

22.05.2019 р. КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» була подана суду заява про заміну стягувача у даній справі із урахуванням положень ст.442 ЦПК України, якій ставилося питання про заміну стягувача ПАТ «Київенерго» на КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Відмовляючи у задоволенні заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», суд першої інстанції виходив з того, що питання про заміну позивача у справі №755/4934/18 за позовною заявою ПАТ «Київенерго» до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, було вирішено в судовому порядку й ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 лютого 2019 року у заміні сторони позивача було відмовлено.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду, оскільки він є помилковим, грунтується на неповно з`ясованих обставинах справи.

Як видно із заяви КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», поданої суду 22.05.2019 р., Комунальне підпримство просило здійснити заміну стягувача ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» на КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», тобто вказана заява правонаступника позивача була подана з інших підстав, ніж ті, в задоволенні яких було відмовлено Ухвалою суду від 29.02.2019р.

За змістом частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення ао ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові №643/4902/14-ц від 05 грудня 2018 року, тлумачення ч.1 ст.512 ЦК дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору:

- купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК);

- дарування (ч.2 ст.718 ЦК);

- факторингу (гл.73 ЦК).

За змістом ст.442 ЦПК України, ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» (в чинній на час постановлення оскаржуваних ухвал редакції) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувалапроцесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції на порушення вищевказаних положень закону, не звернув уваги на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження за рішенням суду.

З огляду на викладене, ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про заміну стягувача у цивільній справі №755/4934/18 зПАТ «Київенерго» на КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2019 року - скасувати та ухвалити нову постанову, якою замінити стягувача у цивільній справі №755/4934/18 з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повна постанова виготовлена 06 липня 2020 року.

Головуючий

Судді: