Справа №557/239/20
22 травня 2020 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судових засідань Довгалець Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки та індексації,
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення неустойки та індексації, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.
Від шлюбу мають сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Рівненського міського суду від 18 травня 2013 року з Відповідача було стягнуто аліменти на користь Позивачки на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 1 000 грн. ( одна тисяча гривень), щомісячно.

Відповідач аліменти не сплачував, а тому з 18.05.2013 виникла заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 82 226 грн. (станом на 03.02.2020), згідно довідки-розрахунку Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби від 03.02.2020р. № 3315.

Оскільки в добровільному порядку відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просить суд, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, пеню за прострочення сплати аліментів на дитину, починаючи з 01 березня 2018 року по 17 лютого 2020 включно, у сумі 82 226 грн., суму індексації за прострочення сплати аліментів у розмірі 24 112 грн.

Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за адресою відповідача та через офіційний сайт Гощанскього районного суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву в якій просить справу розглядати без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача.

Враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача та, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батько ОСОБА_6 та матір ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 .

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 18 травня 2013 року з Відповідача було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі по 1 000 грн. (одна тисяча гривень), щомісячно.

Вирішуючи позов в частині збільшення розміру аліментів суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 180-183, 192 СК України.

За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Разом з тим, позивачем доказів зміни її чи відповідача матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них не надано. Також суду не надано будь-яких інших доказів, що давали б підстави для збільшення розміру аліментів та стягнення їх у заявленому позивачем розмірі.

Позивач у позовній заяві вказує, що у відповідача значно поліпшився матеріальний стан, оскільки він тривалий час працює у сфері будівельної та машинобудівної діяльності та має достатньо високий рівень доходів, інших утриманців не має, що в свою чергу стало підставою для її звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Також з урахуванням зазначених обставин, вважає, що відповідач має змогу сплачувати мінімальний рекомендований розмір аліментів у розмірі 2500 грн.

Разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин нею не надано, зокрема доказів працевлаштування відповідача, розміру його заробітної плати, тощо.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на це, оскільки позивачем взагалі не надано суду будь-яких доказів заробітку (доходу) відповідача, тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500 грн. суд не вбачає.

Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Тобто, для гармонійного розвитку дитини потрібно не менше 1109 грн.

А тому, враховуючи вищенаведені правові норм та заявлені позивачем вимоги, враховуючи наведені обставини і те, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, засад справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до часткового задоволення, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 2000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім для забезпечення належних умов для фізичного, духовного та культурного розвитку дитини, а також відповідатиме чинному законодавству, не порушуючи інтересів і матеріального становища, як відповідача так і позивача.

Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторін, то суд зазначає наступне.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, сформованої державним виконавцем Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби від 03.02.2020 р. № 3315 заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 82 226 грн. (станом на 03.02.2020 р.).

Стаття 196 СК України передбачає, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

Факт наявності заборгованості зі сплати аліментів підтверджується належним доказом - розрахунком заборгованості по аліментам проведеним Радивилівського районного відділу державної виконавчої служби від 03.02.2020, а також проведеним розрахунком Позивачки, вбачається, що позивач здійснила розрахунок неустойки відповідно до постанови ВСУ від 03.02.2015 року, взявши за основу суми заборгованості по аліментах, розраховані державним виконавцем по місяцях відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», починаючи з 01.03.2018 року 17.02.2020 року. Суму заборгованості за кожний місяць помножено на 1 % пені від 1000 грн. і помножено на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальну суму неустойки (пені) визначено шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Нарахована в такий спосіб пеня по сплаті аліментів становить 81 170 грн. 00 коп.

Розрахунок, проведений позивачем ніким не оспорений і доказів протилежного суду не надано, а відтак суд розрахунок бере до уваги встановленні обставин по справі.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які слугували би підставою для звільнення відповідача від сплати пені, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення індексації розміру аліментів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки по розрахунку індексації по сплаті аліментів за 2018 та розрахунку заборгованості за 2019, який проведеного позивачем за виконавчим листом №569/5714/13-ц становить 24 112 грн.

Згідно із ч.2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно Закону.

17 травня 2016 року прийнято Закон України № 1 З 68-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі», пунктом 1 розділу І якого внесено зміни до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (набрав чинність 12.06.2016 р.).

Цим Законом, зокрема, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, включено до переліку об`єктів індексації, визначених у частині першій статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Відповідно до положень частин першої-четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 1 О 1 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину « 101 » замінено величиною «103».

Таким чином, з 24 грудня 2015 року індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 103 відсотки.

Аналогійний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.09.2018 року по справі № 127/8260/17-ц.

За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. З листа Радивилівського районного відділу ДВС від 03.02.2020 р. та доданих довідок-розрахунків стверджується, що аліменти не індексувались.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позову в частині стягнення індексації слід задовольнити повністю.

Позивачем також заявлена вимога про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1500 грн., але доказів які підтверджували б понесення даних витрат суду не надано.

У п.47 та п.48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, що є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Враховуючи, що позивачем не надано суду документального підтвердження витрат на правову допомогу, вимоги про їх відшкодування задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати.

З врахуванням даної вимоги процесуального кодексу підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів та стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 81 170 (вісімдесят одна тисяча сто сімдесят) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації за прострочення сплати аліментів у розмірі 24 112,00 (двадцять чотири тисячі сто дванадцять) грн. 00 коп., за період з 01.03.2018 року по 17.03.2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 2522 грн. 40 коп., за три вимоги немайнового характеру.

В частині вимог, щодо стягнення витрат на отримання правової допомоги по справі - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляцiйного суду через Гощанський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Пацко Д.В.