Провадження № 2/742/765/20
Єдиний унікальний № 742/1163/20
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю, -
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звертаючись до суду з заявою просить суд, визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 3 / 4 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .
Аргументує свої вимоги тим, що їй належить на праві власності 1 / 4 частина житлового будинку , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , інша 3 / 8 частини житлового будинку зареєстровано на її чоловіка ОСОБА_2 та на 3 / 8 частини житлового будинку на свекруху - ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцями якої були його дружина ОСОБА_1 та мати ОСОБА_3 . До спадкової маси увійшли вищевказані 3 / 8 частини житлового будинку. Спадкоємці фактично прийняли спадщину, але не оформили її на своє ім`я.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 .
Після її смерті ОСОБА_1 продовжувала володіти та користуватися спірним будинком понад десяти років та проживає в ньому по даний час. Але вона позбавлена можливості належним чином оформити на своє ім`я право власності на 3 / 4 частини житлового будинку, що зареєстровано на її чоловіка та свекруху, які померли.
Тому вона звернулася до суду з даним позовом.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Коваленка А.В. від 12 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового розгляду в загальному провадженні на 09 год. 00 хв. 03 червня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 09 год. 30 хв. 30 червня 2020 року.
ІІІ. Позиції сторін.
В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримуює.
Представник відповідача Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 в с.Переволочна, Прилуцького району(а.с.9).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 в с.Переволочна, Прилуцького району(а.с.15)
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 в с.Переволочна, Прилуцького району(а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 від 03 жовтня 1995 року право власності АДРЕСА_3 житловий АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 видано свідоцтво про право на спадщину на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на 1 / 4 частину будинку, що засвідчего Прилуцькою райдержнотконторою від 01.12.1995 за № І-1911(а.с.8)
Згідно з свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.12.1995 року, спадкоємцями майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рівних частинах кожний, є дружина ОСОБА_3 та сина ОСОБА_2 (а.с.10)
Відповідно до довідки виданої комунальним підприємством «Прилуцьке МБТІ» №925 від 10.04.2020, право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано: 1 / 4 частина за ОСОБА_1 , 3 / 8 частини за ОСОБА_3 , 3 / 8 частини за ОСОБА_2 (а.с.14)
Згідно з довідки виданої Переволочнянським старостинським округом №13 №50 від 13.04.2020, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно з 2008 року по квітень 2020 року постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює нагляд за господарством, обробляє земельну ділянку(а.с.17)
Відповідно до листа Прилуцької районної державної нотаріальної контори Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) №364 /01-16 від 18.05.2020 року, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 спадкові справи не заводились(а.с.28)
V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).
Так, набути право власності на майно за набувальною давністю може будь-який учасник цивільних правовідносин, якими за змістом статті 2 Цивільного кодексу України є фізичні особи та юридичні особи, держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
Проте не будь-який об`єкт може бути предметом такого набуття права власності. Право власності за набувальною давністю можна набути виключно на майно, не вилучене із цивільного обороту, тобто об`єкт володіння має бути законним.
Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.
Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років.
Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду.
Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником.
Судом встановлено, що позивач має у власності 1 / 4 частину спірного будинку, інша частина будинку належала її чоловіку та свекрусі. Позивачка весь час проживала за однією адресою з ними до часу їх смерті та продовжує проживати та доглядати за будинком до цього часу. Після смерті чоловіка вона та його мати фактично вступили в спадщину, в тому числі і на належну йому частину будинку.
Оскільки судом встановлено, що позивач є співвласником спірного майна разом з покійним чоловіком та його матір`ю тобто завжди знала, хто є власниками спірної частини будинку , і фактично є спадкоємцем частки належного померлому її чоловіку ОСОБА_2 майна , що не позбавляє її можливості отримати у власність майно в порядку спадкування .
Крім того, матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 на момент заволодіння майном не знала (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном та була впевнена у тому, що на це майно не претендують інші особи (за відсутності спадкоємців спадщина визнається відумерлою і переходить у власність територіальної громади) і вона отримала це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього , а довідка Переволочанської сільської ради лише підтверджує, що остання з 2008 року проживає у спірному будинку, здійснює нагляд за господарством та обробляє земельну ділянку .
За таких обставин суд вважає, що позивачем підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності за набувальною давністю не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.247,259,263-265,273,354 ЦПК України, суд
В задоволені позову ОСОБА_1 до Сухополов`янської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя Коваленко А.В.