Справа № 931/323/20
Провадження № 2/931/172/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачах цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,

в с т а н о в и в :

28 травня 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 03 листопада 2017 року у справі № 160/577/17 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2017 року і до досягнення ним повноліття.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Розпорядженням голови Локачинської РДА від 30 січня 2018 року № 30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до розпорядження голови Локачинської РДА від 05 березня 2018 року № 96 ОСОБА_4 призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням голови Локачинської РДА від 13 березня 2020 року № 48 "Про втрату статусу дитини, позбавленої батьківського піклування" ОСОБА_5 визнано таким, що втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування у зв`язку з передачею його для подальшого виховання батькові ОСОБА_2 .

Згідно із розпорядженням голови Локачинської РДА від 16 березня 2020 року № 49 "Про припинення опіки та звільнення від обов`язків опікуна над малолітніми" опіку над малолітнім ОСОБА_5 припинено. ОСОБА_4 звільнено від обов`язків опікуна над малолітнім ОСОБА_5 .

З 30 січня 2018 року по 16 березня 2020 року позивач являлась опікуном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який і на даний час проживає разом з нею, а тому відповідач продовжує нести обов`язки щодо сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 02 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження, зокрема, стягувача - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її правонаступником ОСОБА_4 .

За час примусового виконання рішення Локачинського районного суду від 03 листопада 2017 року у справі № 160/577/17 відповідачем не сплачено жодних коштів на утримання сина ОСОБА_5 , заборгованість зі сплати аліментів за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року становить 30903, 22 грн.

Станом на 26 травня 2020 року неустойка (пеня) за несвоєчасно сплачені аліменти відповідачем у виконавчому провадженні № 55208907, примусове виконання якого здійснюється Локачинським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиці (м. Львів), становить 29 563, 22 грн.

Просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 29563,22 грн. Окрім того, просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат у справі.

02 липня 2020 року представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві. Просив позов задовольнити повністю.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали. Відповідач пояснив, що він є батьком малолітнього ОСОБА_5 , відносно якого не позбавлений батьківських прав. З 16.03.2020 року ОСОБА_4 звільнено від обов`язків опікуна. Проте, остання на його неодноразові звернення повернути сина не реагує, не дозволяє бачитись з ним. Утримує сина за місцем свого проживання. Його вина у несплаті аліментів відсутня, позаяк в період з 19.01.2018 року по 27.01.2020 року він перебував у місцях позбавлення волі та не міг своєчасно сплачувати аліменти на утримання сина, виконавчий документ про стягнення з нього аліментів в колонію не надходив, тому відповідно кошти не стягувалися. Представник відповідача також наголосила, що пройшли строки позовної давності для вимоги позивача.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 03 листопада 2017 року Локачинським районним судом Волинської області винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2017 року і до досягнення ним повноліття, що підтверджується ухвалою Локачинського районного суду від 02.03.2020 року, якою встановлено зазначені обставини (а.с.8-10).

Відповідно до розпорядження Локачинської РДА від 31 січня 2018 року № 30 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, позаяк мати дитини ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а батько ОСОБА_2 відбував покарання в місцях позбавлення волі відповідно до вироку суду від 14.02.2017 року (а.с.4).

Із розпорядження голови Локачинської РДА від 05 березня 2018 року № 96 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , призначено опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року замінено сторону виконавчого провадження № 55208907, зокрема, стягувача - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її правонаступником - ОСОБА_4 щодо виконання рішення Локачинського районного суду Волинської області від 03 листопада 2017 року у цивільній № 160/577/17-ц за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позивач набула прав та обов`язків стягувача у виконавчому провадженні № 55208907, примусове виконання якого здійснюється Локачинським районним відділом ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції ( а.с. 8-10).

Згідно з п.9 ч.2 ст.129 Конституції України та ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що рішення суду є обов`язковим до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Надаючи правову оцінку вимогам позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.22 постанови № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Постановами Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16, від 15.01.2020 року у справі №334/7702/16 сформовано таку правову позицію.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто, формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Згідно з положеннями Сімейного кодексу України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, а неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

З огляду на вищенаведене, суд бере до уваги довідку-розрахунок Локачинського ДВС Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Львів), з якої вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 щодо сплати аліментів на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року станом на 01 травня 2020 року становить 30903, 22 грн. (а.с. 6).

В ході судового розгляду судом встановлено та не заперечувалось відповідачем тієї обставини, що ОСОБА_2 було відомо про рішення суду щодо стягнення з нього аліментів. Вказане рішення ним не оскаржувалось, набрало законної сили та було направлене на виконання. Як вбачається із розрахунку заборгованості по аліментах, вони не сплачувались відповідачем і в той період, коли він не відбував покарання у місцях позбавлення волі. Пояснення ОСОБА_2 про те, що дитина перебувала з ним не підтверджуються належними доказами та не скасовують його обов`язку щодо виконання рішення суду.

Згідно із розпорядженням голови Локачинської РДА від 16 березня 2020 року № 49 "Про припинення опіки та звільнення від обов`язків опікуна над малолітніми" опіку над малолітнім ОСОБА_5 припинено. ОСОБА_4 звільнено від обов`язків опікуна над малолітнім ОСОБА_5 .

Водночас, ОСОБА_4 є одержувачем аліментів, стороною виконавчого провадження №55208907 відповідно до ухвали суду від 02.03.2020 року і будь-яких процесуальних документів в спростування зазначеного ОСОБА_2 не подано, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) відповідно до ч.1 ст. 196 СК України.

Згідно із ч.4 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідачем не заперечується той факт, що він не повідомляв виконавця про його перебування в місцях позбавлення волі, не подавав до нього будь-яких клопотань.

А тому в даному випадку не можна стверджувати, що заборгованість по аліментах утворилася у ОСОБА_2 з незалежних від нього причин.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішенням суду.

Суд погоджується з методикою нарахування представником позивача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів за правилами ст. 196 СК України, з урахуванням загальної кількості днів з жовтня 2017 року по квітень 2020 року.

Із розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів відповідно до виконавчого листа № 160/577/17 від 14.11.2017 року вбачається, що неустойка (пеня) за несвоєчасно сплачені відповідачем аліменти за період з жовтня 2017 року по квітень 2020 року становить 29563,22 грн. (а.с.7).

У вказаному розрахунку чітко відображений хід нарахування аліментів, починаючи з жовтня 2017 року по квітень 2020 року.

При цьому складений розрахунок дозволяє суду здійснити обрахунок за правилами, як це передбачено у вищенаведених позиціях Великої Палати Верховного Суду, тобто за кожен місяць сплати аліментів окремо, з визначенням остаточної суми шляхом додавання визначених сум.

Враховуючи правило ч.1 ст.196 СК України стосовно того, що розмір пені не може бути більше 100 відсотків заборгованості, фактично, розмір нарахованої пені, окрім, лютого, березня, квітня 2020 року, відповідає розміру заборгованості станом на кінець кожного місяця зі сплати аліментів.

Із матеріалів справи вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів з жовтня 2017 по квітень 2020 року становить 30903, 22 грн., всього за цей період відповідачу нараховано пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 29563, 22 грн., тобто, вказана сума пені не перевищує 100% заборгованості відповідача по сплаті аліментів відповідно до ч.1 ст.196 СК України.

Саме цей розмір пені зі сплати аліментів суд вважає обґрунтованим та належним.

Частиною 1 ст. 20 СК України передбачено, що до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давністьне застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд не бере до уваги заперечення представника відповідача про застосування позовної давності до вимоги, заявленої у даній справі, про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, на основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини - ОСОБА_5 в розмірі 29563,22 грн, що є не більше 100 відсотків заборгованості ОСОБА_2 по аліментах, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 7, 20, 196 СК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 29563 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот шістдесят три) грн 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 840,80 грн. судового збору на р/р UА0026001, отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 14:30 07 липня 2020 року, яке відбудеться в приміщенні Локачинського районного суду Волинської області за адресою: смт Локачі, вул. Миру, 20 Локачинського району Волинської області. Встановити позивачу строк - три дні з дня ухвалення даного рішення суду для подання доказів щодо розміру понесених нею судових витрат на правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду, продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба