Справа № 462/2638/15-ц
УХВАЛА

30 червня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Палюх Н.М.

при секретарі Сех Г.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд на нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 серпня 2016 року у справі №462/2638/15-ц

встановив:

16.12.2019 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій останній просить скасувати рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016 у справі №462/2638/15-ц та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивачів в повному обсязі.

Заява про перегляд рішення суду у даній справі мотивована тим, що після закінчення розгляду справи, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі №813/2105/18, яке набрало законної сили та отримане ним 05.12.2019, визнано протиправним та нечинним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2015 №123 «Про порядок встановлення і технічного обслуговування домофонів на дверях під`їздів багатоквартирних житлових будинків у м.Львові». Вважає, що з 05.12.2019 йому стали відомі обставини, які є істотними для справи та які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду даної справи. Зазначає, що основою рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 у справі №462/2638/15-ц було рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.03.2015 №123, яке на даний час визнане протиправним та нечинним. За цих обставин вважає, що рішення суду від 04.08.2016, на підставі п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, підлягає перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами. У зв`язку з чим просить його заяву задовольнити шляхом скасування рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016 у справі №462/2638/15-ц та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заяву про перегляд рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016 у справі №462/2638/15-ц за нововиявленими обставинами , просив його вимоги задовольнити, з підстав наведених в заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 , представника відповідача ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні заяви, оскільки доводи значені заявником не є нововиявленими обставинами в розумінні положень п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та цивільної справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено частково. Зобов`язано ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_2 демонтувати домофонне обладнання у під`їзді АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_5 500 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 300 грн. моральної шкоди. В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 та ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» в користь держави по 275 грн. 60 коп. судового збору з кожного.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 01.03.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а також ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 18.12.2019 касаційні скарги ТОВ «Домофон. Інжиніринг. Охорона» та ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01.03.2017 залишено без змін.

24.02.2020 на виконання вищевказаного рішення суду Залізничним районним судом м.Львова видано шість виконавчих листів.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Обґрунтовуючи підстави для перегляду рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016 за нововиявленими обставинами, заявник посилається на положення п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до частини 4 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають істотне значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність певних умов, а саме: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, те, що такі обставини є істотними для розгляду справи та вирішення спору, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

В пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4, зазначено, що, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, судам слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. При цьому судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Верховний Суд в своїй постанові від 29.08.2018 по справі №552/137/15-ц вказав, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Згідно ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Зі змісту заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 вбачається, що встановлені судом у справі обставини стосуються подій та нормативно-правового акту органу місцевого самоврядування, які існували на момент розгляду справи та вони відносяться до предмету доказування, в той час як заявник в обґрунтування перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами покликається на підставу, яка виникнула після винесення рішення суду у даній справі, а саме після набрання 09.10.2019 рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі №813/2105/18 законної сили, а тому в силу вимог ч.2 ст.265 КАС України такий нормативно-правовий акт був чинним на момент ухвалення Залізничним районним судом м.Львова рішення від 04.08.2016.

В розрізі даної цивільної справи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 у справі №813/2105/18 є новим доказом, а не доказом, яким підтверджуються нововиявлені обставини, тому не може бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, про що імперативно вказано в п. 2 ч. 4 ст.423 ЦПК України.

Слід зазначити, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При цьому, процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 у справі № 462/2638/15-ц, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні положень цивільного процесуального законодавства, а тому вплинути на висновки суду при постановленні рішення не могли.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata- принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (Ponomaryov v. Ukraine, №3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час розгляду даної заяви, відсутні визначені ст. 423 ЦПК України підстави для перегляду рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04.08.2016 за нововиявленими обставинами, тому, згідно п.1 ч.3 ст. 429 ЦПК України, суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишає рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04.08.2016 від №62/2638/15-ц в силі.

Керуючись ст. 423, 426, 429 ЦПК України, суд -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд на нововиявленими обставинами рішення Залізничного районного суду м.Львова від 04 серпня 2016 року у справі №462/2638/15-ц - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 03.07.2020.

Суддя: