1Справа № 335/5425/20 2-з/335/68/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Крамаренко І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор виконавчого комітету Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Горбаченко (Дімітрова) Владлена Сергіївна; Приморська сільська рада Василівського району Запорізької області про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування рішення і запису про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

30.06.2020 в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор виконавчого комітету Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області Горбаченко (Дімітрова) Владлена Сергіївна; Приморська сільська рада Василівського району Запорізької області про визнання незаконним рішення державного реєстратора, скасування рішення і запису про державну реєстрацію.

Разом з позовною заявою надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення учасників справи у їх відсутність.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, зміст доданих до неї матеріалів, суд дійшов таких висновків.

За частиною першою статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї ж статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Відповідно до частини третьої цієї ж статті заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона вважає, що враховуючи обставини справи, є велика вірогідність того, що відповідач по справі з метою уникнення цивільно-правової відповідальності буде намагатися відчужити вказане майно на третіх осіб за фіктивними правочинами. Проте, жодних підтверджень такої вірогідності заявником не надано, що свідчить про необґрунтовані припущення заявника, які не можуть бути враховані судом, при вирішенні вказаного питання. Зокрема, посилаючись на наявність кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.362 КК України, яка розглядається судом, підтверджуючих доказів також не надано.

Крім того, у заяві про забезпечення позову заявник не вказує підстав, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду буде неможливим.

За відсутності відповідних обґрунтувань та доказів, суд позбавлений можливості встановити наявність достатніх підстав для застосування вжиття заходів забезпечення позову.

Таким чином, суд вважає заяву про забезпечення позову необґрунтованою та передчасною, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до ч.6 ст.151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Отже, документом, що підтверджує сплату судового збору є оригінал квитанції, який повинен бути долучений до вказаної заяви. Проте, до поданої заяви додано копію квитанції про сплату судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 149154, 157, 260, 273 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 3 р. ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.А. Крамаренко