Справа № 461/4918/17 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/3748/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області на ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (суб`єкт оскарження), сторін виконавчого провадження: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в:

18 липня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою на дії головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Л.Р., в якій просила визнати дії головного державного виконавця щодо винесення постанови від 25 жовтня 2016 року про звільнення майна боржника з-під арешту в межах виконавчого провадження № 44831119 неправомірними, скасувати постанову головного державного виконавця Галицького ВДВС міста Львів Левко Л.Р. від 25 жовтня 2016 року про звільнення майна боржника з-під арешту в межах зазначеного виконавчого провадження і зобов`язати державного виконавця відновити чинність знятих арештів.

Скаргу обгрунтовувала тим, що на виконанні у Галицькому ВДВС міста Львова перебувала ухвала Галицького районного суду міста Львова від 11 вересня 2014 року у справі № 461/10920/14-ц за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Квадрос», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євген», Приватного підприємства «М-Студія», Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео Порто», Товариства з обмеженою відповідальністю «САМШИТ» про стягнення боргу за договором позики, якою в порядку забезпечення позову було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , зокрема на житлову будівлю та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , а також на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . Постановою державного виконавця від 25 жовтня 2016 року зазначене майно було звільнено з-під арешту на підставі рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 жовтня 2016 року у справі № 461/5308/16-ц про зняття заборони на відчуження майна. Вважає дії державного виконавця неправомірними, оскільки зазначене судове рішення було отримане державним виконавцем не від сторони виконавчого провадження і без винесення постанови про відкриття або відновлення виконавчого провадження. Арешт на спірне майно був накладений в порядку виконання ухвали суду про забезпечення позову, тому єдиною підставою для його зняття може бути лише ухвала суду про скасування таких заходів.

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено частково.

Визнано дії головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Любов Романівни щодо винесення постанови від 25.10.2016 року про звільнення майна боржника з-під арешту в межах ВП № 44831119 неправомірними.

Постанову головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Любов Романівни від 25.10.2016 року про звільнення майна боржника з-під арешту в межах ВП № 44831119 скасовано.

Зобов`язано державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області усунути порушення (поновити порушене право заявника) та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалу суду оскаржив Галицький відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, з неповним з`ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не врахував, що 18.10.2016 року ОСОБА_5 звернулася до Галицького ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області з заявою про зняття арешту та заборони відчуження майна, яке на підставі рішення Галицького районного суду від 13 січня 2016 року у справі № 461/12463/15-ц належить їй на праві власності. Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 03 жовтня 2016 року у справі № 461/5308/16-ц знято заборону на відчуження житлового будинку та земельної ділянки площею 0,0077 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , накладену постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 24.09.2014 року у межах виконавчого провадження № 44831119, а також знято арешт та заборону на відчуження транспортного засобу - автомобіля марки Тойота, модель Ланд Крузер Прадо, 2008 року випуску, двигун 3956 НОМЕР_3 НОМЕР_1 , накладених постановою державного виконавця Галицького ВДВС ЛМУЮ від 24.09.2014 року. Вважає, що посилання суду на те, що в резолютивній частині рішення Галицького районного суду міста Львова від 03 жовтня 2016 року відсутній висновок про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього суду від 11 вересня 2014 року, є безпідставними, так як вжиті даною ухвалою заходи можуть бути скасовані лише за заявою однієї із сторін у справі. Оскільки ОСОБА_5 не була стороною спору, який виник між стягувачами (ТОВ «Квадрос», ТОВ «Євген», ПП «І-Студія», ТОВ Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео Порто», ТОВ «АМШИТ»), тому відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» вона як власник спірного майна звернулася до суду з окремим позовом про зняття з нього арешту. Оскаржуваною ухвалою зобов`язано державного виконавця Галицького ВДВС м. Львів усунути порушення (поновити порушене право заявника) та прийняти рішення у відповідності до Закону України « Про виконавче провадження», однак не вказано у який спосіб та порядок, оскільки відновити чинність арештів у минулому часі не можливо після виконання вимог п.2 оскаржуваної ухвали, а саме після скасування рішення від 03 жовтня 2016 року. Вважає, що державним виконавцем проведено виконавчі дії, пов`язані з виконанням рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2016 року у справі № 461/5308/16-ц, в межах чинного на час вчинення таких законодавства.

Просить ухвалу суду скасувати.

У судове засідання, призначене на 24.06.2020 року, особи, які беруть участь у справі не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 372 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами.

24.06.2020 року ОСОБА_4 подав до суду заяву за вх. № 15712, в якій просив у зв`язку з карантинними обмеженнями розглядати справу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 6 ч. 4 ст. 59 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі накладення арешту на майно у порядку виконання ухвали суду про забезпечення позову, підставою для зняття виконавцем арешту з цього майна є отримання ним судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

В даному випадку нове виконавче провадження не відкривається, арешт знімається в межах закінченого виконавчого провадження по виконанню ухвали суду про забезпечення позову, без вирішення державним виконавцем питання про відновлення такого виконавчого провадження (п. 15 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень).

Особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина перша статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом наведеної правової норми позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що у провадженні Галицького районного суду міста Львова перебувала справа № 461/10920/14-ц за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ТОВ «Квадрос», ТОВ «Євген», ПП «М-Студія», ТОВ Спільне Українсько-Кіпрське підприємство «Лео Порто», ТОВ «САМШИТ» про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 11 вересня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 01 жовтня 2016 року, у справі № 461/10920/14-ц в порядку забезпечення позову було накладено арешт на майно ОСОБА_1 , а саме: на житлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 ; на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:007:0004; на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; на 90% корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 у ТзОВ фірма «Квадрос» юридична адреса: м.Львів, вул.Городоцька, 85, та на майно що належить вищевказаному підприємству, в тому числі рухоме майно підприємства автомобіль Кіа Rio, державний номер НОМЕР_5 ; на 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 у ТзОВ «Євген» юридична адреса: м.Львів, м. Винники, вул. Івана-Франка, 114, та на майно, що належить підприємству; на 100% корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 у ПП «М-Студія» юридична адреса: м.Львів, вул. Городоцька, 85 та на майно, що належить підприємству; на 75% корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 у ТОВ СП українсько-кіпрське «Лео Порто» , юридична адреса: м.Львів, вул. Пильникарська, 8, та на майно, що належить підприємству; на 22,98% корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 індивідуальний податковий номер НОМЕР_4 у ТзОВ «САМШИТ» , юридична адреса: м.Львів. вул.Ткацька, 29, та на майно, що належить підприємству.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 13 січня 2016 року у справі № 461/12463/15-ц позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності, зокрема на автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 54,7 кв. м, комору в підвалі площею 10 кв. м, земельну ділянку площею 0,0077 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 20 травня 2019 року, рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

В подальшому, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_7 подав заяву про поворот виконання рішення, яку судом було задоволено. Здійснено поворот виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 січня 2016 року шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32286201 від 09.11.2016 року державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_8 про державну реєстрацію за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_6 ) земельної ділянки (кадастровий номер :01:007:0004) площею 0,0077 га за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ НОМЕР_7 ).

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 03 жовтня 2016 року у справі № 461/5308/16-ц позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Галицький ВДВС міста Львів про зняття арешту з майна задоволено. Знято арешт та заборону на відчуження житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , накладену постановою Галицького ВДВС міста Львів на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 44831119, та постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25 грудня 2015 року на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 49724214, шляхом виключення цього майна з-під арешту та заборони на його відчуження. Знято арешт та заборону на відчуження автомобіля марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , накладену постановою Галицьким ВДВС міста Львів від 24 вересня 2014 року на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 44831119 та постановою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 25 грудня 2015 року на майно боржника ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження № 49724214 та Актом опису і арешту майна від 29 лютого 2016 року у зведеному виконавчому провадженні № 49784482, шляхом виключення зазначеного автомобіля з-під арешту та заборони на відчуження.

Постановою головного державного виконавця Галицького ВДВС міста Львів Левко Л.Р. від 25 жовтня 2016 року звільнено з-під арешту автомобіль марки «Тойота Ленд Крузер Прадо», д.н.з. НОМЕР_1 , житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 .

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 20 червня 2017 року у справі № 461/5308/16 апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Галицького районного суду міста Львова від 3 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна, на яке ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 11 вересня 2014 року накладено арешт, покликаючись на рішення Галицького районного суду міста Львова від 13 січня 2016 року, згідно якого вона є власником цього майна, а накладення арешту на таке майно порушує її права щодо розпорядження ним.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 20 травня 2019 року рішення від 13 січня 2016 року скасовано і ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції встановлено, що майно, яке було предметом поділу між подружжям та перейшло у власність позивачки, а також частки у статутному фонді юридичних осіб, право власності на частину яких визнано за відповідачем (ТзОВ фірма "Квадрос", ТзОВ "Євген), як і визнано за ним право власності на грошові кошти, отримані ним від продажу іншої частини часток у ПП "М-Студія" та ТОВ СП українсько-кіпрське "Лео Порто", були під арештом, накладеним ухвалою Галицького районного суду м. Львова від від 11 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ТзОВ фірма "Квадрос", ТзОВ "Євген", ПП "М-Студія", ТОВ СП українсько-кіпрське "Лео Порто" про стягнення грошових коштів в розмірі 1 926 000,00 грн., яка на момент ухвалення оскаржуваного рішення набрала законної сили.

Враховуючи, що в рішенні Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2016 року у справі № 461/5308/16-ц, скасованому рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.06.2017 року, не було зазначено про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою цього суду від 11 вересня 2014 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що майно боржника ОСОБА_1 звільнено з-під арешту необґрунтовано, та підставно визнав дії головного державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Левко Любов Романівни щодо винесення постанови від 25.10.2016 року про звільнення майна боржника з-під арешту в межах ВП № 44831119 неправомірними, скасував зазначену постанову та зобов`язав державного виконавця Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області усунути порушення (поновити порушене право заявника) та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись, ч. 5 ст. 268, ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду міста Львова від 10 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 02.07.2020 року

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.