Справа № 316/36/20
Провадження № 2/316/375/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Куценка М.О.,

за участі секретаря: Нестерової Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Енергодар в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як до спадкоємців після померлого ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості спадкодавця. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_3 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 04.06.2010 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 помер. Позивач зазначає, що спадкоємцями ОСОБА_3 , які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів, відповідач станом на 25.03.2019 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 16034,60 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором б/н від 04.06.2020 року у розмірі 5225,72 гривень, а також судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, заявлений позов підтримують, клопотань не мають та просять розглянути справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідачі в судове засідання не з`явились. Відповідач ОСОБА_1 надав письмову заяву, відповідно до якої зазначає, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки він та ОСОБА_2 яка є його матір`ю не є спадкодкоємцями ОСОБА_3 та спадщину після смерті останнього не приймали. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась. Відповідач ОСОБА_1 зазначив у своїй заяві, що ОСОБА_2 через похилий він не може самостійно пересуватись (а.с.129).

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.06.2020 року ОСОБА_3 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.15).

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_3 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та представником банку, ОСОБА_3 погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляд.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.56).

Як вбачається з розрахунку позивача, станом на 05.09.2019 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором б/н від 04.06.2010 року становить 5225,72 грн. (а.с.11-14).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на день смерті позичальника ОСОБА_3 дійсно були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів, наявних в матеріалах справи та адресними довідками (а.с.51-55,75,76).

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Енергодарської державної нотаріальної контори з претензією кредитора від 11.01.2019 року в порядку ст.1281 ЦК України про включення кредиторської вимоги заборгованості у розмірі 5225,72 гривень до спадкової маси після смерті ОСОБА_3 (а.с.58).

Листом від 06.02.2019 року за № 162/182/2017 Енергодарська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк», що спадкова справа після померлого ОСОБА_3 була заведена на підставі вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк», інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с.59).

АТ КБ «Приватбанк» звернулось з претензією від 23.08.2019 року на адресу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як до спадкоємців, про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір якої становить 5225,72 гривень (а.с.60,61).

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач у справі ОСОБА_1 є сином померлого позичальника ОСОБА_3 .

ОСОБА_2 є колишньої дружиною померлого позичальника ОСОБА_3 , шлюб між ними було розірвано 27 вересня 1996 року , що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с.130).

З наведеного випливає, що спадкоємцем померлого позичальника є лише ОСОБА_1 .

Згідно ч.1,3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Разом з цим, суду не надано доказів того, що наявне будь-яке майно, яке належить спадкоємцям за законом або за заповітом.

З досліджених судом доказів встановлено, що в матеріалах справи взагалі не міститься жодного доказу отримання відповідачами у спадщину будь-якого майна після смерті ОСОБА_3 ..

Відповідно до ч.3,4 ст.12 ЦПК України, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року суд при оцінці доказів має керуватись критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series A № 25, cc. 64-65, n. 161). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Проаналізувавши наведені докази з точки зору їх належності, допустимості, а їх сукупність з точки зору достатності та у взаємозв`язку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , оскільки позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та переконливих доказів на підтвердження того, що відповідачі успадкували певне майно після смерті ОСОБА_3 та не надано доказів на підтвердження вартості успадкованого майна.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

Керуючись ст.ст. 526, 527, 1054, 1218, 1281, 1282 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 78,80, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу ХIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М. О. Куценко