22-ц/812/1127/20 Суддя першої інстанції Вуїв О.В.
Провадження № 22-ц/812/1127/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 липня 2020 року м. Миколаїв Справа № 473/4613/15-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання Лівшенком О.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» (далі АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК») на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Вуїва О.В. в приміщенні цього ж суду, о 13 год. 45 хв., за заявою АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» як правонаступник Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» (далі ПАТ «АБ «Експрес-Банк») звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів, в якій зазначав, що рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором № 101817/31/к4 від 11 грудня 2012 року, що утворилася станом на 09 листопада 2015 року, в загальному розмірі 16 596 грн. 04 коп. та 1 151 грн. 98 коп. судового збору.

Вказане судове рішення набрало законної сили 06 січня 2016 року та на його виконання Вознесенським міськрайонним судом були видані виконавчі листи, які після пред`явлення їх до примусового виконання та в процесі повернення державним виконавцем стягувачу були втрачені.

У зв`язку з цим АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» просив видати дублікати втрачених виконавчих листів.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року в задоволенні заяви АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» про видачу дублікатів виконавчих листів щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк», правонаступником якого є АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», заборгованості за кредитним договором № 101817/31/к4 від 11 грудня 2012 року, що утворилася станом на 09 листопада 2015 року в загальному розмірі 16 596 грн. 04 коп. та судового збору в розмірі 1 151 грн. 98 коп. відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, місцевий суд виходив із того, що АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» звернувся до суду із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання, при цьому він не звертався до суду із заявами про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

В апеляційній скарзі АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК», посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою видати дублікати виконавчих листів № 473/4613/125-ц від 22 грудня 2015 року про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 в загальному розмірі 16 596 грн. 04 коп. та судового збору в розмірі 1 151 грн. 98 коп.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що відповідно до п. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудовим спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно п. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Отже, оскільки постанови про повернення виконавчих документів були винесені державним виконавцем 20 грудня 2017 року, то строк пред`явлених виконавчих листів закінчується тільки 20 грудня 2020 року.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, повідомлені судом належним чином про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши наявні в справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до такого.

Відповідно до пункту 9 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) того ж ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «АБ «Експрес-Банк» заборгованість за кредитним договором № 101817/31/к4 від 11 грудня 2012 року, що утворилася станом на 09 листопада 2015 року, в загальному розмірі 16 596 грн. 04 коп. та 1 151 грн. 98 коп. судового збору. Відстрочено виконання судового рішення до 22 квітня 2016 року.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень зазначене судове рішення набуло законної сили 04 січня 2016 року.

06 січня 2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області ПАТ «АБ «Експрес-Банк» направлено два виконавчі листи та копію рішення по цивільній справі № 473/4613/15-ц, які біли отримані останнім 16 січня 2016 року.

22 серпня 2017 року державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного управління у Миколаївській області відкрито ВП № 54559255 та № 54559017 про примусове виконання виконавчий листів № 473/4613/15-ц від 06 січня 2016 року, виданих Вознесенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 1 151.98 грн. судового збору та відповідно 16 596.04 грн. боргу за кредитним договором.

20 грудня 2017 року постановами того ж державного виконавця виконавчі документи повернуті стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 жовтня 2019 року було замінено у виконавчому провадженні по виконанню рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року у цивільній справі № 473/4613/15-ц первісного стягувача ПАТ «АБ «Експрес-Банк» його правонаступником АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК».

Питання видачі дублікату виконавчого листа після внесення змін до ЦПК України у редакції Закону України N 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» регулюється п. 17.4 розділу цього Кодексу.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З аналізу цієї процесуальної норми вбачається, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або поновлення такого строку за рішенням суду.

Суд першої інстанції при розгляді справи дійшов висновку, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув.

Між тим колегія суддів з огляду на встановлені обставини справи та норми матеріального і процесуального права, які слід застосовувати до спірних правовідносин, вважає такий висновок помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції чинній на час набрання законної сили рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 грудня 2015 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 ч. 2 ст. 22 вказаного Закону передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Тобто, дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц, від 14 серпня 2019 року у справах № 464/3644/18, № 145/63/15-ц, віл 18 грудня 2019 року у справі № 752/20752/17.

Ураховуючи наведене, за встановлених у справі обставин вбачається, що строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився 20 грудня 2017 року.

Отже на час набрання чинності Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчих документів не сплинув, а тому висновок суду першої інстанції про те, що стягувачем пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання є таким, що суперечить фактичним обставинам справи та п. 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження», оскільки останнім днем строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання у цій справі є 20 грудня 2020 року.

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Ураховуючи, що при вирішенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, оскаржуване судове рішення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Керуючись ст. ст. 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку «ІНДУСТРІАЛБАНК» задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення про задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів.

Видати Публічному акціонерному товариству Акціонерний комерційний банк «ІНДУСТРІАЛБАНК дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 473/4613/15-ц від 06 січня 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» 16 596.04 грн. суми заборгованості за кредитним договором, а також 1 151.98 грн. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 08 липня 2020 року.