Ухвала

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 310/4686/17

провадження № 61-41053св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації права власності та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинної споруди (вигрібної ями), за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області в складі судді Прінь І. П. від 27 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області в складі суддів: Кримської О.М., Дашковської А. В., Подліянової Г. С., від 19 червня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Бердянської міської ради, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування пункту 8.4 рішення Бердянської міської ради № 23 від 20 листопада 2014 року, скасування державної реєстрації права власності та свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування позову зазначала, що на підставі свідоцтва про право власності від 13 листопада 2000 року № 11150 ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить на праві приватної власності квартира по АДРЕСА_1 .

26 січня 2010 року з метою обладнання квартири централізованою системою водопостачання, ОСОБА_1 були розроблені відповідні технічні умови, у дворі будинку було облаштовано вигрібну яму та проведено відповідні інженерні мережі від квартири до вигрібної ями, які було введено в експлуатацію 26 серпня 2010 року.

В подальшому, його родина зверталася до Бердянської міської ради Запорізької області з проханням виділити у дворі їх будинку земельну ділянку площею 0,0034 га для будівництва гаражу. Проте, рішенням Бердянської міської ради Запорізької області № 31 від 22 квітня 2013 року їм було відмовлено у цьому і рекомендовано здійснити перенесення вигрібної ями в інше місце. Однак вигрібна яма так і залишилася на своєму місці, вони продовжують нею користуватися до цього часу.

На початку 2016 року ОСОБА_1 стало відомо, що земельна ділянка, на якій знаходиться його вигрібна яма, була передана у власність ОСОБА_2 на підставі рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 23 від 20 листопада 2014 року. Пунктом 8.4 цього рішення було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передано у власність ОСОБА_2 для будівництва гаражу земельну ділянку площею 0,0100 га, кадастровий номер 231040000:09:006:0345, за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі вказаного рішення 09 грудня 2014 року було проведено державну реєстрацію прав власності ОСОБА_2 та 10 грудня 2014 року видано свідоцтво про право власності № 30786839 на спірну земельну ділянку.

Позивач вважав, що вказаними діями відповідачів було порушено його право власності на інженерну споруду - вигрібну яму та мережу каналізаційної системи, що веде до неї, оскільки для належного обслуговування вигрібної ями необхідний вільний доступ до неї. При наданні у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки Бердянська міська рада Запорізької області не врахувала те, що на вказаній земельній ділянці знаходиться його каналізаційна мережа і вигрібна яма.

Крім того, позивач вказував на те, що рішення про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для будівництва гаражу було прийнято Бердянською міською радою Запорізької області з порушенням вимог статей 51, 60, 61 ЗК України. Спірна земельна ділянка знаходиться в межах м. Бердянськ та двокілометрової прибережної захисної смуги Азовського моря і відноситься до земель рекреаційного і природоохоронного призначення. Проектна документація із землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки була затверджена оскаржуваним рішенням Бердянської міської ради Запорізької області без проведення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації, як це передбачено частиною першою статті 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації».

ОСОБА_1 просив суд визнати незаконним і скасувати: рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 23 від 20 листопада 2014 року, в частині пункту 8.4 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передачу її у власність для будівництва гаражу ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , площею 0,0100 га, кадастровий номер :09:006:0345; державну реєстрацію цього права ОСОБА_2 , здійснену Бердянським міськрайонним управлінням юстиції 09 грудня 2014 року, та видане на підставі цього 10 грудня 2014 року свідоцтво про право власності № 30786839 на цю земельну ділянку.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинної споруди (вигрібної ями).

В обґрунтування зустрічного позову вказує на те, що вона є власником земельної ділянки кадастровий номер :09:006:0345 площею 0,1га по АДРЕСА_2 , яка надана їй для будівництва індивідуального гаражу, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 10 грудня 2014 року. На цій земельній ділянці розташована вигрібна яма, яка побудована відповідачем і відповідно до приписів статті 376 ЦК України є самочинним будівництвом, оскільки збудована на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети та без належного дозволу і належно затвердженого проекту.

З наданого відповідачем Проекту водопостачання та каналізації кв. 7 житлового будинку АДРЕСА_2 вбачається, що при улаштуванні каналізації проектувальник керувався «СНиП 2.04.02.-84 Канализация. Наружные сети и сооружения», яких взагалі не існує. Як видно з копії указаного Проекту, ТОВ «Чиста вода-Бердянськ» надало ОСОБА_1 технічні умови на прокладення водопроводу до квартири, і не надавало технічні умови на випуск каналізації. Таким чином, указаний Проект, який було розроблено КП «Архітектурно-планувальне бюро» БМР, був погоджений тільки в частині водопровідного вводу до квартири відповідача.

Вказаний проект, в порушення вимог Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» не був погоджений санепідемслужбою. Вигрібна яма була збудована з порушенням будівельних норм і правил, а саме пункту 3.25б* ДБН 360-92 в редакції 01 березня 2010 року, в якому зазначено, що обладнання внутрішньодомової каналізації з відведенням побутових стоків у вигріб забороняється. А також з порушенням вимог статтей 88, 90 ВК України, оскільки, як видно з наданих КП ««Архітектурно-планувальне бюро» БМР» документів - влаштована ОСОБА_1 самочинна споруда (вигрібна яма), повинна бути або 7 куб.м або 3 куб.м. І той, і той об`єми допускають накопичення господарсько-побутових стічних вод обсягом більше 1 кубічного метра на добу.

Позивачка за зустрічним позовом просила суд усунути їй перешкоди у здійснені права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_2 шляхом знесення самочинної споруди (вигрібної ями), побудованої ОСОБА_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано пункт 8.4 рішення Бердянської міської ради № 23 від 20 листопада 2014 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0100 га (кадастровий номер :09:006:0345), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 для будівництва індивідуального гаражу.

Скасовано державну реєстрацію прав власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 0,0100 га (кадастровий номер :09:006:0345), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка була здійснена 09 грудня 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції в Запорізькій області.

Скасовано свідоцтво про право власності від 10 грудня 2014 року індексний номер 30786839, видане ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 0,0100 га (кадастровий номер :09:006:0345), розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , до якої приєдналася Бердянська міська рада Запорізької області, залишено без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 та задовольнити вимоги її зустрічного позову.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області, ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації права власності та свідоцтва про право власності на земельну ділянку, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом знесення самочинної споруди (вигрібної ями), за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 19 червня 2018 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справи в складі п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко