Єдиний унікальний номер справи 183/1531/20
Провадження № 2/183/2292/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Майної Г. Є.,

з участю секретаря судового засідання - Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на те, що він є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . У належному йому домоволодінні були зареєстровані його колишня дружина - ОСОБА_2 , шлюб із якою розірвано за рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року, та донька його колишньої дружини - ОСОБА_3 , 2007 року народження, які є відповідачами у справі. Фактично відповідачі понад рік не проживають у домоволодінні, комунальні платежі не сплачують, і не утримують його, а реєстрація відповідачів порушує його права, як власника нерухомого майна. Додав, що відповідачі мають інше місце проживання.

У зв`язку з чим, позивач просив суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 2007 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 та позбавити відповідачів права користування цим житловим приміщенням.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків (а.с. 14-15). 31 березня 2020 року позивач усунув недоліки позовної заяви, звернувшись на адресу суду із її уточненням (а.с. 17, 18-19). Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання, цією ж ухвалою було залучено до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради як Орган опіки та піклування (а.с. 33-34).

У підготовче засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, тому суд вважає можливим провести розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, оскільки відповідач визнала позовні вимоги (а.с. 54).

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , 2007 року народження, у підготовче засідання не з`явилась, подала суду заяву про визнання позовних вимог, оскільки вона дійсно вже більше року разом із донькою ОСОБА_3 , 2007 року народження, не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , а проживають у власній квартирі за іншою адресою, оскільки не перебувають з позивачем у родинних відносинах. Додала, що за власним бажанням вона з ОСОБА_3 не можуть знятись з реєстраційного обліку місця проживання за адресою позивача, оскільки для цього їй потрібна згода батька доньки, який вже тривалий час перебуває за кордоном, з яким зв`язку вона не має, про що також надано відповідну заяву від імені відповідача, посвідчену нотаріально (а.с. 52, 53).

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Новомосковської міської ради, як Органу опіки та піклування у підготовче засідання не з`явився, але подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 58).

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 24 грудня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Аляб`євою Я. С., зареєстрованого в реєстрі за № 1641, наданого суду у засвідченій позивачем копії, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влансості № 31560132 від 24 грудня 2014 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 23-24, 25-26).

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2019 року, постановленим у цивільній справі № 183/3709/19, шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , зареєстрований 21 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 80 - розірвано.

Відповідно до інформаційної довідки Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 825 від 26 лютого 2020 року, наданої суду у засвідченій позивачем копії, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , 1983 року народження та ОСОБА_3 , 2007 року народження (а.с. 20).

Відповідач ОСОБА_2 разом із неповнолітньою ОСОБА_3 у зазначеному будинку АДРЕСА_1 зареєстровані, однак не проживають з січня 2019 року, що підтверджується актом голови квартального комітету № 15 м. Новомосковськ Дніпропетровської області Постаніної С. О., складеним у присутності сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 29 березня 2020 року (а.с. 29).

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 разом із неповнолітньою ОСОБА_3 , 2007 року народження, без поважних причин не проживають більше одного року в будинку АДРЕСА_1 , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знялись, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала та визнала позов (а.с. 52, 53). Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 із неповнолітньою ОСОБА_3 , 2007 року народження, порушують права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. З цих же підстав, у зв`язку із визнанням судом відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, позовні вимоги щодо позбавлення відповідачів права користування спірним житловим приміщенням, задоволенню не підлягають, зокрема, і з тих підстав, що зазначений позивачем спосіб захисту не передбачений ст. 16 ЦК України.

Разом з тим, на підставі ч. 1 ст. 142 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп. (а.с. 1), решта суми підлягає відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3 , 2007 року народження, (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), третя особа - Виконавчий комітет Новомосковської міської ради (, місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 14) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , 2007 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420 гривень 40 коп.

Управлінню державної казначейської служби України в м. Новомосковськ Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420 грн. 40 коп., згідно квитанції № 0.0..1 від 13 березня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПКУкраїни, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду складено і підписано 18 червня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна