Дата документу 02.07.2020
ЄУ № 420/486/16-ц
Провадження №4-с/942/3/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Стеценко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Юлії Вікторівни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Новопсковського районного суду Луганської області зі скаргою, в якій з урахуванням уточненої скарги просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Юлії Вікторівни у ВП №53941968, яка полягає у невиконання вимог статтей 13,18,48,50 Закону України «Про виконавче провадження», та зобов`язати старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 усунути порушення, спричинені бездіяльністю, та здійснити всі необхідні заходи визначені статтями 10, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження» з метою розшуку коштів або рухомого майна боржника, у разі відсутності такого майна, звернути стягнення на нерухоме майно боржника для належного виконання рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 04.05.2016 по справі №420/486/16-ц.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 04.05.2016 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № LGB0GA від 13.08.2008. Рішення суду набрало законної сили 07.06.2016. За виконавчим листом по вищезазначеному рішенню 15.05.2017 старшим державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області було відкрито виконавче провадження № 53941968. 19.03.2020 з відомостей на офіційному сайті автоматизованої системи виконавчого провадження стало відомо, що виконавче провадження відкрито, однак жодних дій, направлених на примусове виконання рішення суду, не здійснюється. Скаржник вважає, що старшим державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) порушено та не виконано вимоги ст.ст. 13, 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження», допущено бездіяльність, що призвела до невиконання рішення суду з 2017 року, що, в свою чергу, порушує права стягувача.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 24 березня 2020 року скаргу прийнято до провадження та призначено судовий розгляд на 01 квітня 2020 року.

01 квітня 2020 року судове засідання відкладено до 22 квітня 2020 року у зв`язку з задоволенням клопотання заявника про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

22 квітня 2020 року судове засідання відкладено до 04 травня 2020 року у зв`язку з ненадходженням витребуваних доказів та неявкою заінтересованої особи.

04 травня 2020 року ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області скаргу залишено без руху з підстав невідповідності ч.4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

21.05.2020 заявник подав приведену у відповідність до вищезазначеного Закону уточнену скаргу.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 15 червня 2020 року розгляд скарги продовжено, призначено наступне судове засідання на 02 липня 2020 року.

Представник заявника до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить розгляд справи провести без його участі, скаргу задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Ю.В. до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Заінтересована особа ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Судом встановлено, що заочним рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 04.05.2016 позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено повністю, з відповідача стягнуто заборгованість за кредитним договором № LGВ0GA від 13.08.2008 у розмірі 114357,87 доларів США та 45156,80 грн. в рахунок понесених судових витрат. Заочне рішення набрало законної сили 07.06.2016. Виконавчий лист ЄУ № 420/486/16-ц було видано стягувачу 12.12.2016.

Старшим державним виконавцем Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Желєзняк Ю.В. 15.05.2017 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 53941968.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державними виконавцями у 2017 році було здійснено запити до ФЛОУ АТ «Ощадбанк» про наявність майна на рахунках боржника, до територіального сервісного центру 4443 регіонального сервісного центру МВС в Луганській області про наявність зареєстрованих за боржником транспортних засобів, відділу Держгеокадастру у Новопсковському районі про наявність земельних ділянок, Пісківської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

З відповідей на вищезазначені запити вбачається, що ані транспортних засобів зареєстрованих за боржником, ані відкритих рахунків в банках, земельних ділянок (паю) за ОСОБА_1 не рахується.

У 2018 році старшим державним виконавцем зроблено аналогічні запити, однак будь-яке майно, на яке можливо було б звернути стягнення, у боржника відсутнє.

На виклики державного виконавця Божкова С.М. не з`являлася, на попередження не реагувала.

Пошук майна боржника був здійснений шляхом неодноразових автоматичних запитів до Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби України, інформація за параметрами пошуку не знайдена.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 188626968 від 13.11.2019, наявні відомості про об`єкт нерухомого майна, а саме квартира п`яти кімнатна, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 274,10 кв.м., що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу № 3857 від 14.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Озеровим О.І.

Керуючись ст.ст. 18, 56 Закону України «Про виконавче провадження» 16.07.2018 державним виконавцем було винесено відповідні постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках боржника, та все майно, яке йому належить.

Останньою виконавчою дією, яка проводилася державним виконавцем було винесення постанови про передачу та прийняття виконавчого провадження від 27.01.2020.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 9 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя.

У силу статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Аналізуючи положення Закону України «Про виконавче провадження», можна дійти висновку, що стадія примусового виконання судового рішення є невід`ємною частиною відновлення прав особи із застосуванням судової процедури, відповідно до якої стягувач має сподіватись на фактичну реалізацію своїх прав згідно із юридично закріпленим змістом впродовж чітко регламентованого строку.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено заходи примусового виконання рішень. Так, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Платіжні вимоги на примусове списання коштів надсилаються не пізніше наступного робочого дня після накладення арешту та в подальшому не пізніше наступного робочого дня з дня отримання інформації про наявність коштів на рахунках. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна. Постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 цього Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. Разом із житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

Посилання заявника на те, що державним виконавцем, починаючи з 27.01.2020, жодних виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду не проводилося, знайшли своє відображення в матеріалах виконавчого провадженні наданого до суду.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна державним виконавцем 13.11.2019 за боржником виявлено належне їй на праві власності майно, а саме п`яти кімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Однак жодних дій з боку державного виконавця щодо винесення постанови про арешт нерухомого майна боржника,звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна з моменту його виявлення здійснено не було.

За таких обставин, враховуючи, що державним виконавцем не виконано всіх дій, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», не надано доказів своєчасного і в повному обсязі здійснення виконавчих дій, допущена свідома бездіяльність щодо примусового виконання рішення суду, суд приходить до висновку про задоволення скарги та визнання неправомірної бездіяльність старшого державного виконавця у ВП № 53941968, зобов`язання його усунути порушення, здійснивши всі необхідні заходи, визначені ст.ст. 10,13,18 Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 260, 261, 354, 447-451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

СкаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на бездіяльність старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Юлії Вікторівни, заінтересована особа ОСОБА_1 , задовольнити повністю.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Юлії Вікторівни у виконавчому провадженні № 53941968, яка полягає у невиконанні вимог ст. ст. 13, 18, 48, 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати старшого державного виконавця Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Желєзняк Юлію Вікторівну усунути порушення, спричинені бездіяльністю, та здійснити всі необхідні заходи визначені ст. ст. 10, 13, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строки на апеляційне оскарження.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зазначені в ухвалі суду строки згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», продовжуються на строк дії карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS Cov-2» 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Суддя: О.С Стеценко