Справа № 308/6893/18
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року,головуючий суддя Бедьо В.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання за нею права власності на житловий будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є спадкоємцем першої черги майна після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема зазначеного житлового будинку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2020 у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам наданих позивачем. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим. Зазначає, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано дозвіл ДАБК на будівництво за № 2 від 17.03.1955 року, однак після завершення будівництва даний будинок не був зареєстрованим належним чином. Позивач як спадкоємець за законом, після смерті ОСОБА_3 , заявила про визнання права власності на житловий будинок.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із недоведеності тих обставин, що за життя ОСОБА_3 набув права власності на житловий будинок у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане 21.06.2017 року Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, запис за № 639).

Також встановлено, що чоловік позивачки ОСОБА_3 при житті не оформив належно державну реєстрацію нерухомого майна, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Листом від 04.05.2018 року державним нотаріусом першої Ужгородської державної нотарільної контори Бучацька Л.В., ОСОБА_1 було роз`яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок необхідно надати документ, який підтверджує належність будинку ОСОБА_3

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилом ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Ч. 3 цієї статті визначено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Як вбачається з матеріалів справи, - замовником технічної інвентаризації на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_1 , технічний паспорт на зазначений об`єкт нерухомості виготовлено на її ім`я 25.09.2017 року .

За таких обставин, зазначений позивачкою житловий будинок при житті її чоловіка не був належно ним оформлений, останній не набув на нього права власника, а тому житловий будинок, який розташований АДРЕСА_1 не може бути об`єктом спадковості, тобто якщо за життя спадкодавець не набув права власності на зазначений у позові житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

Суд вірно констатував, що для набуття права власності у встановленому законодавством порядку на зазначений житловий будинок позивачка повинна здійснити всі дії, які повинен був вчинити її чоловік при житті для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 6 липня 2020 року.

Головуючий

Судді