Справа № 673/2062/19
Провадження № 2/673/171/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2020 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Дворнін О.С.,

з участю секретаря судових засідань Демчишиної Н.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами загального позовного провадження відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2019 року позивач звернувся із означеним позовом до суду, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яким є право на земельну частку (пай) розміром 3,81 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебувала у колективній власності спілки селян «Перемога» та розташована на території Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області, посилаючись на те, що його батько ОСОБА_2 працював в колгоспі «Перемога» з 1945 по 1984 роки та був його членом. Відповідно до Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право власності на землю.

Спілці селян «Перемога» 15.08.1995 року було видано Державний акт на право колективної власності на землю, та як додаток списки членів колективного сільськогосподарського підприємства. На день видачі державного акту ОСОБА_2 залишався членом підприємства та відносився до пенсіонерів, які раніше працювали у ньому, а тому мав право на земельну частку (пай).

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що в книзі видачі сертифікатів СП «Перемога» відмітка про видачу сертифіката на ім`я ОСОБА_2 відсутня. Відповідно до п.п.23,24 Постанови Пленуму ВС України від 16.04.2004 року №7 «Про практику розгляду судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що при приватизації земель державних і сільськогосподарських підприємств, установ, організацій, земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам із числа працівників з визначенням кожному із них земельної частки (паю) з рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна із цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай) виділену в натурі на місцевості.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, у разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України, в тому числі, коли з різних причин, ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу президента України №720/95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, після його смерті все майно було успадковано позивачем ОСОБА_1 , однак до спадкової маси не увійшла земельна частка (пай) що належала ОСОБА_2 , оскільки йому не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай), з огляду на викладене, позивач просить його вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився проте подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності визнаючи позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи та письмові клопотання учасників справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Так, судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Згароцькою сільською радою Деражнянського району Хмельницької області.

Як встановлено в судовому засіданні з оглянутих матеріалів ОСОБА_2 працював та був членом СП «Перемога» з 1945 року по 1984 рік.

15.08.1995 року було видано спілці селян «Перемога» с. Згарок державний акт на право колективної власності на землю серії ХМ 0023.

Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області 25.07.2019 року позивачу було надано відомості про те, що в книзі реєстрації сертифікатів по с. Згарок членів СП «Перемога», запис про видачу ОСОБА_2 сертифіката на право на земельну частку (пай), відсутній, надано копію Державного акту на право колективної власності, а також повідомлено що в списках членів СП «Перемога» не виявлено.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.

У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.

Відповідно до частин першої, третьої статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до частин першої та другої статті 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинним на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом.

Згідно статей 529, 548, 549 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, відповідно до ст. 1218 ЦК України, входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_2 за життя не оскаржував та, відповідно, питання про виділення йому земельної частки (паю) і видачу правовстановлюючих документів, які б підтверджували наявність у нього права на земельну частку (пай), за його життя не вирішувалося.

Відомості про те, що ОСОБА_2 був включений до списків членів СП «Перемога» що були додані до державного акту на право колективної власності відсутні.

Згідно статті 5 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів. Членами підприємства можуть бути громадяни, які досягли 16-річного віку, визнають і виконують його статут.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , його батьком значиться « ОСОБА_3 », що також ставить під сумнів заявлені позовні вимоги щодо належного спадкування.

Таким чином, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 був членом СП «Перемога», враховуючи відсутність у нього, як спадкодавця сертифікату на право на земельну частку (пай), а підстави для визнання за ним такого права не були доведені в ході розгляду даної справи, доказів належності ОСОБА_3 на час смерті права на земельну частку пай у колективній власності на землю СП «Перемога» позивачем надано не було, а тому позивач безпідставно вважає, що має право на його успадкування, після смерті батька, оскільки таке право не належало померлому і не може входити до складу його спадщини.

На підставі викладено та керуючись ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР , ст.ст.1216-1218 ЦК України, ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Згароцької сільської ради Деражнянського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) в розмірі 3,81 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності СП «Перемога» в порядку спадкування - відмовити.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

Відповідач - Згароцька сільська рада Деражнянського району Хмельницької області, 9, адреса: 32222, с. Згарок Деражнянський район, Хмельницька область, вул. Центральна, 17.

Суддя: О. С. Дворнін