Провадження № 2/344/1078/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 , третя особа- Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обгрунтування вимог зазначив, що з 22.06.1995 року до 14.03.2014 року перебував у шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу були народжені діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Рішенням Івано-Франківського міського суду шлюб між сторонами розірвано. Старшого сина ОСОБА_3 залишено на проживанні з батьком, інших дітей залишено матері. На даний час ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є повнолітніми, ОСОБА_5 неповнолітньою, яка досягла 16 років. Старші діти самостійно визначили своє місце проживання разом з батьком. Із часу розірвання шлюбу відповідач з дітьми не проживає. Позивач самостійно виховує та утримує чотирьох дітей. Він бере участь у духовному та фізичному розвитку дітей, у дітей забезпечені житлові умови для занять та відпочинку. Батько забезпечує дітям відпочинок на морі, турбується про їх розвиток і поза межами освітніх закладів. На даний час ОСОБА_6 проживає разом з батьком, своїми братами та сестрою, та виявляє бажання залишитись проживати так і надалі. Відповідач самоусунулася від виховання та утримання дітей, не має постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання дітей. На даний час на виконанні у Івано-Франківському міському відділі ДВС Головного територіального управління юстиції знаходяться виконавчі листи про стягнення з відповідача коштів на загальну суму 3007399,32 грн. Позивач був змушений викупити частину домоволодіння, що належала відповідачу, оскільки в домоволодінні він проживає разом з дітьми. Позивач вважає, що він здатний забезпечити дитині відповідні умови проживання, виховання та її розвитку. При цьому права матері не порушені, оскільки він не обмежує її у спілкуванні з донькою, а вважає, що вона самоусунулася від виховання дитини та просив суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком ОСОБА_1 .

28.10.2019 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила суд відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що з 08.07.2013 року їй встановлено 3 групу інвалідності. В зв"язку з захворюванням та необхідністю лікування вона періодично звертається до клініки в країні Польща та відлучається для проведення обстежень. Повертаючись в Україну, вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Вона також створює умови для проживання дітей та приймає участь у їх духовному та фізичному розвитку. Вона постійно купляє дітям одяг, косметичні засоби, мобільні телефони, канцелярські та навчальні приладдя. Донька ОСОБА_6 дуже до неї привязана, як до матері. Між ними були і є щирі ніжні почуття та міцний зв"язок як матері та дитини.

12.11.2019 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що позивач зазначила неправдиву інформацію про місце свого проживання. Із наданих виписок із медичного закладу республіки Польща, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Звернення до лікарні були з приводу проведення обстежень та аналізів. Позивач вважає, що звернення до лікарні було здійснено з метою відшукання поважності причин відсутності ОСОБА_2 . Відсутність особистих речей та будь-якого майна відповідача за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено Актом державного виконавця Гуменяк А.С. від 09.09.2016 року. ОСОБА_2 і під час шлюбу і після його розірвання неодноразово застосовувала психологічне та фізичне насилля до своїх дітей. На даний час коли її матеріальне становище знаходиться у вкрай незадовільному стані, наявні виконавчі провадження про стягнення з неї значних сум коштів. Крім того, для позивача були ускладнення під час літніх відпочинків та намаганні повезти дітей на море, коли відповідач вимагала від нього гроші за оформлення нотаріальної заяви.

В судовому позивач заявлені вимоги підтримав з мотивів, викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач позов заперечила, посилаючись на відзив, просила у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Органу опіки і піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні підтримала поданий рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області від 26.12.2019 р. № 1569.

Заслухавши позивача, відповідача, та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (ч.1 ст.161 СК України).

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з положенням ст. 8 Закону України " Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини.

Згідно ст.150 СК України, обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Судом встановлено, що з 22.06.1995 року по 14.03.2014 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час шлюбу були народжені діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.03.2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 22 червня 1995 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 738 розірвано. Малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 . Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , аліменти в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.03.2014 року 344/4408/14 закрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя у зв"язку з визнанням мирової угоди.

ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи та зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 області від 27.03.2019 року постановлено звернути стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 - 1/6 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , в користь стягувачів по зведеному виконавчому провадженню №53614240.

21.06.2019 року затверджено акт проведення електронних торгів по зведеному виконавчому провадженню №53614240 1/6 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 та переможцем визнано ОСОБА_1

В період з 2018 по 2019 роки ОСОБА_2 неодноразовно зверталася до медичного закладу республіки Польща.

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов сім"ї ОСОБА_9 , 2006 року народження, дитині створені належні умови для навчання та відпочинку. На даний час навчанням і вихованням дочки займається батько ОСОБА_1 . Мати відсутня, не проживає.

Згідно довідки КЗ "Івано- Франківська дитячо-юнацька спортивна школа № 3 " ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відвідує спортивну школу з вересня 2017 року. Дівчина ініціативна, розвинена, забезпечена у повному обсязі усім необхідним для заняття спортом. Батько постійно приділяє належну увагу розвитку дитини, разом з дочкою відвідує спортивні змагання та турніри,у яких ОСОБА_6 бере участь. Мати дитини у спортивному житті дочки не приймає.

Згідно ч. 4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1569 від 26.12.2019 року вбачається за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1 з батьком, братами та сестрою. Протягом останніх 2 років мати проживає за кордоном.Вона кожен день спілкується з мамою.Мама передає речі та їжу, коли приїзжає в Україну залишає гроші. Мама підтримує її заняття футболом.

В судовому засіданні психолог, присутній при висловленні думки дитини щодо даного спору, суду пояснила, що дитина має однакову прихильність та тісний зв"язок з батьками. Чітко висловитися з приводу даного спору дитина не може. Для дитини зміни в сім"ї є травмуючими.

Відповідно до ч. 3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_6 виповнилось чотирнадцять років.

Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову задоволення позовних вимог, оскільки неповнолітня ОСОБА_6 досягла того віку, з якого законодавство надає можливість самостійно вибирати місце проживання, а тому підстав для задоволення позову не має.

Керуючись ст.ст.4,13,81, 265-268 ЦПК України, на підставі ст.141,157,160,161 СК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 02.07.2020 року