У Х В А Л А

03 липня 2020 року

м. Київ

справа № 756/16352/15

провадження № 61-9370 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сімоненко В. М., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року та постанову Верховного Суду від 21 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Головного управління юстиції у м. Києві, Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання недійсним заповіту,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 28 березня 2018 року позов задоволено. Визнано заповіт, складений ОСОБА_4 , посвідчений 13 березня 2003 року Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою, на користь ОСОБА_3 недійсним. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Постановою апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 липня 2018 року та просила скасувати вказане судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду від 21 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року залишено без змін.

19 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року та постанову Верховного Суду від 21 травня 2020 року, в якій просила скасувати вказані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.

При чому мотиви та доводи касаційної скарги не мають значення.

Зі змісту касаційної скарги від 14 серпня 2018 року та доданих до них матеріалів вбачається, що постанова Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року вже були предметом перегляду судом касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка була подана 14 серпня 2018 року, за наслідком якої прийнято постанову про залишення її касаційної скарги без задоволення (частини третьої статті 401 ЦПК України).

Крім того, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 21 травня 2020 року слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, підстави для застосування положення статті 405 ЦПК України для перегляду постанови Верховного Суду від 21 травня 2020 року відсутні.

Керуючись статтею 394, пунктом 1 частини 2 статті 405 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 12 липня 2018 року та постанову Верховного Суду від 21 травня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третіх осіб: Головного управління юстиції у м. Києві, Служби у справах дітей Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання недійсним заповіту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров