Ухвала

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 682/1765/18

провадження № 61-46139св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт існування автоколони військового типу № 3139-Т, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи з 02 травня до 05 травня 1986 року; встановити факт призначення його у вересні 1983 року начальником військової автоколони 3139-Т та перебування у її складі до розформування, тобто до 1996-1997 років; встановити факт його участі у складі автоколони 3139-Т у ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) протягом 02 травня - 05 травня 1986 року.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 рокуу справі № 682/1765/18 (провадження № 61-46139св18) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 липня 2018 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 18 вересня 2018 року скасовано. Провадження у справі № 682/1765/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, закрито. Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд цієї справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

У частині четвертій статті 414 ЦПК України встановлено, що в разі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення справи за встановленою юрисдикцією, у якій просить направити справу до відповідного адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 26 КАС України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням Міністерства соціальної політики є вулиця Еспланадна, 8/10, місто Київ, а Міністерства оборони України - Повітрофлотський проспект, 6, місто Київ.

У зв`язку з наведеним справа відноситься до юрисдикції Окружного адміністративного суду м. Києва.

Керуючись статтями 260, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу № 682/1765/18 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство соціальної політики, Міністерство оборони України, про встановлення факту, що має юридичне значення, передати для продовження розгляду до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

М. М. Русинчук