Провадження № 2/263/857/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Кияна Д.В., за участю секретаря судового засідання Рябова С.М., у відсутності сторін, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

11.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначила, що вищевказана квартира належить на праві спільної часткової власності їй та її доньці, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про права власності за № 38087 від 14.12.2006 року. 16.01.2007 року у вказаній квартирі, на прохання батька позивача, ОСОБА_5 , був зареєстрований ОСОБА_2 , який за вищевказаною адресою ніколи не проживав, його особистих речей у будинку немає, за комунальні послуги не сплачує. Реєстрація відповідача у будинку порушує її права, як власника даного житлового приміщення, вона позбавлена можливості оформити житлову субсидію, змущена сплачувати за комунальні послуги у більшому розмірі. У зв`язку з наведеним просить позов задовольнити та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

17.01.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою від 28.02.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Позивач у судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні заяви, оскільки ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_1 р ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою в паспорті громадянина України останього.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 38087 від 14.12.2006 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на праві приватної власності належить по Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13629588.

Згідно з довідкою відділу аналітичного забезпечення Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 13.05.2020 року № 017-99.02-02310 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 з 16.01.2007 року по теперішній час.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України одним із засобів захисту права власності є усунення перешкод у здійсненні власником майна права користування та розпорядження своїм майном.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач тривалий час з власного бажання не проживає у спірній квартирі, що останнім не заперечується, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягають задоволенню.

Крім того, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо його добровільного припинення реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , оскільки в органі реєстрації місця мешкання такі відомості відсутні.

На підставі ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач не наполягав на стягненні з відповідача сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду, тому суд вважає недоцільним вирішувати питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача судового збору.

На підставі ч.1 ст. 319, ст. 391, ст. 405 ЦК України, ст. 150 ЖК Української РСР, керуючись ст.ст. 12,13, 141, 206, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторони:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_3 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя Д.В. Киян