Провадження № 6/712/196/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без вилучення паспортного документа, посилаючись на те, що на виконанні Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження № 59002067 з примусового виконання виконавчого листа № 712/12540/18, виданого 14.12.2018 року Соснівським районним судом м. Черкаси про відібрання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення її батьківських прав та передати її батькові ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2 . Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

02 травня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 , що визначена місцем виконання рішення та встановлено, що боржниця за даною адресою не проживає, а місце проживання встановити неможливо. Про дану обставину державним виконавцем складено акт в присутності ОСОБА_4

13 червня 2019 року на адресу відділу надійшла ухвала Соснівського районного № 712/12540/18 від 23.05.2019 про задоволення подання державного виконавця та оголошення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розшук. Дана ухвала була направлена для виконання до Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області.

На адресу відділу 26 вересня 2019 року надійшов лист Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває у розшуку за Черкаським відділом поліції ГУНП в Черкаській області, за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України. Станом на момент надання відповіді місцезнаходження розшукуваної не встановлено та зазначено про те, що у разі встановлення місця знаходження фігуранта Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) буде повідомлено додатково.

Також державним виконавцем 24 червня 2020 року було зроблено запит до Державної прикордонної служби України про перетинання Ірініною Ю. ОСОБА_5 кордону України з 30.06.2019 по 19.02.2020 та встановлено, що боржниця в цей період не перетинала кордон.

Вжитими державним виконавцем заходами встановлено, що боржнику ніякого майна на праві власності не належить.

На підставі вищевикладеного державний виконавець просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Крім того, слід зазначити, що у поданні не вказано підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, не йдеться також про наявність в неї закордонного паспорту, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє Відділ ДВС правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування, у зв`язку з чим особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення (ч. 1 ст. 441 ЦПК України).

При цьому особа, яка має невиконанні договірні аліментні та інші зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи) не може вважатись винною та бути позбавленою Конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останньої у статусі боржника.

Крім того, суд звертає увагу державного виконавця, що обмеження у праві виїзду за кордон боржника у виконавчому проваджені зобов`язального характеру (ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження») є невиправданим та непропорційним в контексті вжиття заходів спрямованих на примусове виконання саме таких рішень.

З урахуванням викладеного, а також не встановлення судом фактів, що ставлять під загрозу питання примусового виконання судового рішення та потребують тимчасового обмеження права виїзду боржника за межі України.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 441 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали виготовлено 07 липня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ