Провадження № 22-ц/812/1104/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

головуючого - Бондаренко Т.З.,

суддів - Темнікової В.І., Крамаренко Т.В.,

із секретарем судового засідання - Цуркан І.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді - Павлової Ж.П. в приміщенні того ж суду по цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицька Г.В. про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування,-

в с т а н о в и л а:

1 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з листопада 2011 року по день смерті без реєстрації шлюбу.

Посилаючись на викладене, просила встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та змінити черговість права на спадкування.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року справу за вказаним позовом передано за територіальною підсудністю до Центрального районного суду м.Миколаєва за місцезнаходженням нерухомого майна.

Ухвала мотивована тим, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі стосуються спадкового майна належного спадкодавцю ОСОБА_3 , яким є частка квартири АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим за правилами виключної підсудності справа має розглядатися в Центральному районному суді м. Миколаєва.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вказаний спір не є майновим, оскільки будь-яких вимог стосовно спадкового майна в позові не заявлено. Апелянт, як відповідач у справі зареєстрована в Заводському районі м.Миколаєва, а тому за загальними правилами підсудності справа підсудна саме Заводському районному суду м.Миколаєва. Крім того, апелянт зазначала, що до складу спадкового майна також входить і інше нерухоме майно, а саме ціла квартира АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказані обставини розгляд даної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд Центральному районному суду м.Миколаєва, суд першої інстанції виходив з того, що спір стосується спадкового майна, а майно розташоване по АДРЕСА_1 тобто у Центральному районі м.Миколаєва.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам процесуального права.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

З матеріалів справи вбачається, що в лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування.

З копії паспорту, що міститься в матеріалах справи вбачається, що зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_4 . (т.1а.с.249). Вказаний адрес відноситься до юрисдикції заводського районного суду м.Миколаєва.

За правилами ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Із змісту позовних вимог завлених ОСОБА_2 слідує, що вони стосуються спадщини ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до даних, які містяться в матеріалах справи, спадкодавцю ОСОБА_3 , на праві власності належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 та, як вбачається з витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно доданого до апеляційної скарги, йому також належала ціла квартира АДРЕСА_2 (а.с.252-254)

Враховуючи, що місцезнаходження Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 відноситься до юрисдикції Центрального районного суду м. Миколаєва, а місцезнаходження квартири АДРЕСА_2 віднесено до юрисдикції Заводського районного суду м. Миколаєва, слід вважати, що основна частина майна стосовно якого розглядається спір - перебуває в межах повноважень Заводського районного суду м. Миколаєва.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

ЄСПЛ зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

За таких обставин, оскаржувана ухвала районного суду, як така, що не відповідає процесуальним нормам, на підставі п.4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа поверненню до Заводського районного суду м.Миколаєва для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 травня 2020 року - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зміну черговості одержання права на спадкування - повернути до Заводського районного суду м.Миколаєва для продовження її розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, 06 липня 2020 року.

Судді: Т.З. Бондаренко

Т.В. Крамаренко

В.І. Темнікова