Справа № 444/1131/20
Провадження № 2/444/695/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання в порядку спадкування права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Просить визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на яку померлий мав право відповідно до виписки з погосподарської книги виданої Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області № 192 від 14.05.2020 р.

Обгрунтовує свої позовні вимоги наступним. Відповідно до виписки з погосподарської книги Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області від 14.05.2020 року № 192 вбачається, що головою колгоспного типу двору за адресою АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 р . був ОСОБА_2 (особовий рахунок НОМЕР_4). ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Купичволя Жовківського району Львівської області у віці 77 років. ОСОБА_2 24 жовтня 2019 року зробив на випадок своєї смерті таке заповітне розпорядження: земельні ділянки розміром 1.1732 га та 1.2217 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області, заповів гр. ОСОБА_3 , а все інше його майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 .

Так як будинок станом на 30.06.1990 року належав до колгоспного типу двору, а станом на 15.04.1991 року головою колгоспного типу двору за адресом: АДРЕСА_1 та його єдиним членом був ОСОБА_2 , то відповідно йому належав повністю даний колгоспний двір.

ОСОБА_1 зазначає, що він звернувся до Жовківської ДНК про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак 12.05.2020року нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що ним не надано необхідних правовстановлюючих документів. Від так, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 . У зв`язку із вищенаведеним, просить позов задоволити.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить такі задоволити.

Представник відповідача Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду листа про розгляд справи у відсутності їх представника. Не заперечують проти задоволення позову.

Представник третьої особи Жовківської державної нотаріальної контори в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомлено. Клопотань не подано.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів, зважаючи також на подані позивачем та представником відповідача письмові заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, фактично визнав їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Купичволя Жовківського району Львівської області, що стверджується копією його паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , виданого Червоноградським МВ УМВС України у Львівській області 24 березня 1997 року. Батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у свідоцтві про його народження Серія НОМЕР_2 зазначено ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Батько позивача - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Купичволя Жовківського району Львівської області у віці 77 років, що стверджено копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого 28.10.2019 року Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області.

Ще протягом життя, а саме 24 жовтня 2019 року ОСОБА_2 зробив на випадок своєї смерті таке заповітне розпорядження: земельні ділянки розміром 1.1732 га та 1.2217 га надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області, заповів ОСОБА_3 , а все інше його майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 , тобто позивачу по справі. Такий заповіт посвідчено секретарем Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області Яремко І.М. Заповіт не змінювався і не скасовувався, що стверджується його копією.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1222 Цивільного кодексу України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до виписки з погосподарської книги Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області від 14.05.2020 року № 192 вбачається, що головою та єдиним членом колгоспного типу двору за адресою АДРЕСА_1 станом на 30.06.1990 р . був ОСОБА_2 . (особовий рахунок НОМЕР_4).

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно п.6 до постанови Пленуми Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р., до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із довідки-виписки з погосподарської книги Купичвільської сільської ради Жовківського району Львівської області від 18.11.2019 року № 590 вбачається, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав до дня смерті в господарстві АДРЕСА_1 в дворі, за яким закріплена земельна ділянка орієнтовною площею: для обслуговування житлового будинку і господарських будівель - 0, 25 га, для садівництва - 0, 08 га та в користуванні для ведення ОСГ - 1, 22 га.

Від так, після смерті ОСОБА_1 залишилося, зокрема, таке спадкове майно: житловий будинок в АДРЕСА_1 , на який померлий мав право відповідно до вищевказаної виписки з погосподарської книги як голова та єдиний член такого.

Відповідно до довідки КП ЛОР "Червоноградського МБТІ" від 21.11.2019 року № 6501, виданої ОСОБА_1 , вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» станом на 31.12.2012 року, житловий будинок АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстрований.

Відповідно до копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 21.11.2019 року, виготовленого КП ЛОР "Червоноградським МБТІ", житловий будинок загальною площею 65.5 м.кв, житлова площа 24.1 м.кв.

Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд вбачається, що станом на 13.05.2020 року, інвентаризаційна вартість об`єктів за адресою АДРЕСА_1 становить 119454 грн.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від 01.07.2004р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсним у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрації, передбаченої цим Законом, за таким умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Із постанови нотаріуса Жовківської ДНК про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.05.2020 року № 535/01-16 вбачається, що такою постановлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок в АДРЕСА_1 пісдя смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянину ОСОБА_1 відмовити, оскільки заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті свого батька, фактично спадщину після нього прийняв, однак не може юридично оформити спадщину, яка належала померлому, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок на члена двору, а саме його батька ОСОБА_2 , які водночас не можуть бути видані на ім`я померлого.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, фактично визнав їх, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судому порядку і у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на яку померлий мав право відповідно до виписки з погосподарської книги виданої Купичвільською сільською радою Жовківського району Львівської області № 192 від 14.05.2020 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину".

Текст повного рішення суду виготовлено 25.06.2020 року.

Суддя: Ясиновський Р. Б.