Справа № 175/2220/20
Провадження №6/175/80/20
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретареві Ратушній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Слобожанське подання державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Донченко Є.М. про привід боржника, -

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Донченко Є.М. звернувся до суду з поданням про привід боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавче провадження № 57966175 з примусового виконання виконавчого листа №205/3758/18 від 12.12.2018 року, виданого Ленінським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального закладу "Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги" шкоди, завдану кримінальним правопорушенням у вигляді витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 10481,04 грн.

Державним виконавцем, 22.12.2018 року в порядку ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. Керуючись ст. 57 ЗУ «Пров виконавче провадження» державним виконавцем направлено постанову про арешт майна боржника, копію якої за направлено сторонам виконавчого провадження та органам, які реєструють право власності на майно. Також, в порядку ст. 48 ЗУ «Пров виконавче провадження» державним виконавцем направлено запити до органів, що реєструють право власності не майно, з метою виявлення рухомого та нерухомого майна боржника та з подальшим зверненням стягнення на таке майно.

Дані постанови про арешт майна боржника № 57966175 від 22.12.2018 року внесено до ДРРП та до РЕЗ, про що створені електронні обтяження.

Державним виконавцем 30.01.2019 року направлено запит до Дніпропетровського обласного центру зайнятості. Згідно відповіді від 20.02.2019 року ОСОБА_1 на обліку не перебував та не перебуває.

Згідно відповіді від прикордонної служби України боржник кордон не перетинав.

Згідно відповідей, що надходять на адресу відділу ДВС - нерухоме майно за боржником не зареєстровано, сільськогосподарська техніка, транспортні засоби у боржника відсутні. Згідно відповіді з ПФУ та ДФС України, боржник офіційно не працевлаштований, розрахункових рахунків в установах банків не має.

Державним виконавцем, протягом 2019-2020 року неодноразово направлялись виклики боржнику. Боржник до відділу ДВС не з`явився. Пояснення щодо невиконання рішення суду та декларацію про фактичний майновий стан не надав.

Відповідно до повідомлення адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 24.09.2019 року, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

У зв`язку з викладеним, державний виконавець просить винести ухвалу про примусовий привід боржника ОСОБА_1 .

Державний виконавець Дніпровського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересовані особи - боржник та стягувач, в судове засідання не викликалися. Що передбачено ч. 11 ст. 440 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст.438ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 14 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавчепровадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до п. 26 ч. 1, ст.23 Закону України «Про Національнуполіцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували одержання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, виклику до виконавчої служби, як то поштових повідомлень, розписок про одержання виклику, суду не надано.

Наявність лише копій акту державного виконавця, складених у відсутність понятих, не є належним доказом на підтвердження ухилення боржника від явки до державного виконавця та невиконання боржником зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Державним виконавцем не було опитано сусідів на рахунок дійсного проживання боржника за адресою, вказаною у поданні, та можливої наявності у них інформації щодо вказаної особи.

У зв`язку з чим, застосування до боржника приводу не відповідатиме визначеним ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Право на свободу, передбачене статтею 29 Конституції України, треба розуміти як право не бути свавільно позбавленим волі,

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Подання державного виконавця порушує принцип пропорційності, який неодмінно повинен враховуватись при застосуванні обмежень, пов`язаних з особистою недоторканістю людини.

Таким чином, на переконання суду, державним виконавцем не було вчинено всіх необхідних та можливих дій щодо здійснення виклику боржника, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що боржник, будучи належним чином повідомленим про виклик державного виконавця, свідомо не з`являється до виконавця без будь-яких поважних причин.

Враховуючи викладене, суд вважає подання державного виконавця про привід боржника, є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 438 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Донченко Є.М. про привід боржника - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ребров С.О.