Справа № 219/120/20
Провадження № 2/219/1214/2020
У Х В А Л А
Іменем України

26 червня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі
головуючого судді Давидовської Т.В.,

за участю: секретаря судового засідання Стрелкової О.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду цивільну справу

за позовом Військової частини НОМЕР_1
до відповідача - ОСОБА_2 ,
про відшкодування,

установив:

Позивач - Військової частини НОМЕР_1 , звернувся до суду з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ), у якій просить стягнути з відповідача суму збитків державі в розмірі 37 212 грн.
Відповідач у засідання жодного разу не з`явився, хоча повідомлений належним чином про дату час проведення підготовчого засідання шляхом отримання судових повісток (арк.с.42,59, 69) письмову заяву по суті не надав, 07 квітня 2020 року надав заяву про застосування строків позовної давності при вирішенні спору (арк.с.53-58).
У підготовчому засіданні судом поставлено на обговорення питання щодо юрисдикції спору як пов`язаного зі завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.
Представник позивача висловив думку, що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, не заперечував щодо закриття провадження у справі.
За наслідками проведення підготовчого засідання суд дійшов висновку про таке.
Цивільний процесуальний кодекс України (далі - ЦПК) у редакції, чинній на час розгляду справи передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини 1 ст. 19 ЦПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до п. 2 частини 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Згідно пункту 17 частини 1 ст. 4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Частиною 4 ст. 5 КАС передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, передбачених Конституцією та законами України.
Як на підставу вимог позивач у позовні заяві посилався на те, що ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 м.Бахмут Донецької області на посаді командира роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту і наказом по особовому складу командувачем оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 29 червня 2016 року № 120 звільнений з лав Збройних Сил України.
29 грудня 2016 року за результатами службового розслідування у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 встановлено, що згідно наряду південно-східного територіального квартино-експлуатаційного управління від 16 грудня 2015 року № 18 військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 було видано 55 нар дерев`яних двоярусних чотиримісних 1 категорії на загальну суму 39105 гривень з матеріального складу квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя по накладній № 87, за дорученням командиру роти радіаційного хімічно-біологічного захисту старшому лейтенанту ОСОБА_2 , 17 листопада 2015 року з матеріального складу квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя по накладній № 154 військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 було видано 110 упаковок шурупів (саморізів) по дереву 4,2x75 (по 50 штук в упаковці) на загальну суму 3795 гривень на підставі доручення старшому лейтенанту ОСОБА_2 , проте відсутні документи підтвердження того, вказані матеріальні засоби старший лейтенант ОСОБА_2 повернув до квартирно-експлуатаційної служби, скільки документа, яким би це можливо було би підвередити у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 відсутні, у зв`язку з чим під час проведення аудиту встановлено нестачу матеріальних засобів квартирно-експлуатаційної служби на загальну суму 37 212 грн.
Позивач зазначає, що підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців, затвердженим постановою Верховної Ради України від 23 червня 1995 року № 243/95-ВР.
Згідно з пунктами 1-3 зазначеного Положення воно визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Отже, у цій справі позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи - військовослужбовця про стягнення майнової шкоди (збитків), завданої ним державі під час проходження військової, тобто публічної служби.
З огляду на вищезазначені вимоги закону вказаний спір про стягнення майнової шкоди, завданої військовослужбовцем державі під час проходження військової служби, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.
Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила у постанові від 22 січня 2020 року у справі №813/1045/18, згідно якої у випадку зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом обов`язково постане питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи. Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Оскільки у цій справі позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи - військовослужбовця про стягнення майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби, спір з приводу відшкодування збитків, завданих особою державі під час проходження військової служби, є публічноправовим та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що провадженні у справі підлягає закриттю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 ст. 255 ЦПК.
Відповідно до ч.1 ст.256 ЦПК слід роз`яснити позивачеві, що розгляд справи, згідно положень ст.19, 26 КАС, віднесено до юрисдикції Дніпропетровського окружного адміністративного суду, оскільки місцем проживання відповідача є смт.Черкаське Дніпропетровської області.

Керуючись ст.142, 200, 255, 256,259-261 ЦПК, п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

постановив:

Провадження у цивільній справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до відповідача - ОСОБА_2 ,про відшкодування матеріальної шкоди, завданої державі в особі Військової частини НОМЕР_1 в сумі 37 212 грн закрити.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 право на звернення до суду з клопотанням про повернення з державного бюджету сплаченого судового збору у відповідності до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України щодо апеляційного оскарження рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомлення з ухвалою суду на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень за посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Повний текст ухвали виготовлений 01 липня 2020 року.

Головуючий суддя Т.В. Давидовська