КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 752/2072/16-ц Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Номер провадження: 22-з/824/514/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
УХВАЛА

25 червня 2020 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.

суддів: Білич І.М., Музичко С.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення збитків, -

ВСТАНОВИВ:

В Голосіївський районний суд міста Києва звернулась з ОСОБА_2 позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна, Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання недійсним договору дарування, застосування наслідків недійсності правочину та стягнення збитків.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 13 серпня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. та зареєстрований в реєстрі за №1168, недійсним.

Повернуто ОСОБА_2 у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року.

Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року.

Зупинено дію рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року.

23 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду з заявою про забезпечення позову у вказаній справі.

Посилаючись на те, що предметом спору у даній справі є квартира АДРЕСА_1 , вважає, що вчинення будь-яких дій стосовно вказаного об`єкта нерухомості до вирішення справи по суті може призвести до порушення прав та інтересів сторони у справі та до неможливості виконання рішення суду. Просила вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири.

Також, 23 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, у якому просила проводити розгляд її заяви про забезпечення позову у судовому засіданні за участі заявника, однак, суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову у судовому засіданні з повідомленням учасників справи виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Частинами 3, 4 статті 153 передбачено, що суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Вивчивши зміст заяви ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що наданих заявником пояснень та доказів, що містяться в матеріалах справи достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, а відтак, підстави для виклику заявника відсутні.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (п.4 постанови ПВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у даній справі є відповідачем так як позовних вимог щодо спірного майна не заявляла.

Окрім цього, суд звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2020 року про поновлення строку та відкриття апеляційного провадження у справі, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року про виправлення описки, зупинено дію рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2019 року, а відтак, вказане рішення суду першої інстанції не створює правових наслідків для сторін по справі до розгляду справи апеляційним судом.

Враховуючи викладене, та те, що ОСОБА_1 не є позивачем у даній цивільній справі, із зустрічним позовом в межах розгляду цієї справи не зверталась, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення її заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

С.Г. Музичко