Справа № 2-280/11
Провадження № 2-з/522/356/20
У Х В А Л А

про скасування заходів забезпечення позову

07 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову шляхом зняття арешту з земельної ділянки, розташованої з адресою: АДРЕСА_1 та зняття заборони Управлінню Держкомагенства у Комінтернівському районі, Одеської області вчиняти реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки від 14.05.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, не перешкоджає розгляду цього питання.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 17.12.2012 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, розташовану з адресою: АДРЕСА_1 та заборону Управлінню Держкомагенства у Комінтернівському районі, Одеської області вчиняти реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки від 14.05.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_4 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.07.2015 року без змін.

Постановою Верховного Суду України від 12.09.2019 року касаційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Одеської області від 13.12.2018 року без змін, у зв`язку з чим відпали підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що у зв`язку із повною відмовою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 зникли і правові підстави для забезпечення позову в її інтересах. При цьому судом не встановлені інші передбачені процесуальним законом підстави для забезпечення позову, з огляду на що вжиті судом заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 3, 11,149-151,153, 154,158, 247, 258-260, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання правочинів недійсними - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси 17.12.2012 року, а саме: скасувати арешт з земельної ділянки, розташованої з адресою: АДРЕСА_1 ;

Скасувати заборону Управлінню Держкомагенства у Комінтернівському районі, Одеської області вчиняти реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування земельної ділянки від 14.05.2009 року, який посвідчений приватним нотаріусом Марченко О.М., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Д.Ю. Донцов