Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/111/20

11 червня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Остапишин І.Р.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дотримання правил добросусідства та перенесення споруди для технічного обслуговування автомобілів на безпечну відстань від джерела водопостачання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов`язати відповідача усунути порушення правил добросусідства та перенести споруду для технічного обслуговування транспортних засобів в належному відповідачу господарстві по АДРЕСА_1 на відстань не менше 15 метрів від питного колодязя, який знаходиться у належному їй господарстві по АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги в судовому засіданні позивачка мотивувала тим, що вона є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 . Сусідня з її господарством садиба придбана у попереднього власника ОСОБА_2 . Спочатку з відповідачем складалися добросусідські відносини, однак з 2019 року стосунки погіршились. Відповідач, не дотримуючись вимог державно-будівельних та державно-санітарних норм та правил спорудив на своїй земельній ділянці оглядову яму для технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів на відстані 2 метрів від її питного колодязя. Проханння перенести цю спорду подалі від джерела водопостачання відповідач ігнорує. Неодноразово просила ОСОБА_2 спорудити оглядову яму у іншому місці, подалі від колодязя, тому, що її криниця за рівнем грунту та водоносного горизонту нище, аніж споруджена яма і усі нечистоти, речовини, що утворюватимуться у результаті експлуатації цього об`єкта за призначенням, можуть потрапити у її колодязь, як уже сталось із стоками, які збирались у ямі ще під час її будівництва. З травня 2019 року, ще на етапі спорудження відповідачем ями усі стічні води з ділянки потрапляли у яму, а звідти просочувались у колодязь, у зв"язку з чим, саме з травня 2019 року вода у криниці стала мутною і непридатною для вживання. Провівши аналіз води виявила, що за бактеріологічними показниками вона не відповідає нормам, тому її перестаріла мати, яка живе у цьому господарстві, змушена ходити по питну воду за 200 метрів від господарства. Також зазначила, що неодноразово зверталася з приводу досудового врегулювання спору до Кричківської сільської ради. Однак відповідач не виконує вимоги земельної комісії сільської ради, рішення сесії сілської ради, якою рекомендовано налагодити добросусідські відносини та ліквідувати споруджений об`єкт шляхом засипання ями грунтом.

Оскільки вжиті нею заходи для відновлення свого права, як власника, не дали жодного результату, то просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у можливості користування нею своїм колодязем, який є єдиним джерелом водопостачання у її господарстві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, та пояснив, що зведена ним оглядова яма забетонована та влаштована таким чином, що унеможливлює просочення з неї будь-яких речовин, які б забруднювали воду у колодязі позивачки. Просив у позові відмовити.

Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, представника відповідача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Спори щодо додержання громадянами правил добросусідства та стосовно меж земельних ділянок, які перебувають у власності чи користуванні громадян і розташовані в межах населених пунктів, вирішуються органами місцевого самоврядування. В разі незгоди з рішенням органів місцевого самоврядування спір вирішується судом (стаття 158 ЗК).

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 є власником домоволодіння, по АДРЕСА_1 , що підтверджено копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.5).

ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 в порушення норм і стандартів облаштував оглядову яму для технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів і цим самим створює проблеми у можливості безпечно користуватися колодязем, що облаштований як єдине джерело водопостачання її господарства та існує уже майже 100 років.

24.12.2019 року земельною комісією у складі голови земельної комісії, сільського голови, землевпорядника та в присутності відповідача ОСОБА_2 проведено обстеження господарства відповідача. Складеним актом (а.с.9) засвідчено той факт, що ОСОБА_2 не земельній ділянці яка перебуває у його користуванні спорудив навіс та оглядову яму для ремонту автомобілів, яка знаходяться на відстані 1,25 метра від межі та на відстані 2,05 метрів від криниці ОСОБА_1 . Органом місцевого самоврядування ОСОБА_2 було рекомендовано з метою дотримання правил добросусідства ліквідувати вищезгаданий споруджений об`єкт шляхом засипання ями грунтом.

Відповідач від підписання акту відмовився та на рішення комісії не відреагував.

Відповідно до результатів бактеріологічного аналізу води №121/8360 від 13 серпня 2019 року проведеного лікарем бактеріологом Івано-Франківського лабораторного центру МОЗ України Пилипів О.М., копію якого долучено до матеріалів справи (а.с.13), вода у криниці ОСОБА_1 за мікробіологічними показниками не відповідає вимогам ДСанПіН 2.2.4-171-10 "Гігієнічні вимоги до води питної, призначеної для споживання людиною". Допитатна у судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що дослідження прводилось лише за мікробіологічними показниками, і виявлено, що вода забруднена групою кишкових інфекції. Вказане могло бути налідком потрапляння грунтових вод у яму, а звідти у колодязь. Дослідження по хімічних показниках вона не проводила, оскільки воно проводиться іншою лабораторією.

Заслухавши стрін, дослідивши подані у розпорядження суду докази, суд прийшов до висновку, що заявлений поов слід задовольнити.

Відповідно до статті 103 Земельного кодексу України власники і землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей: затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо. Власники та землекористувачі зобов`язані також не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням.

Згідно ст. 104 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Згідно із "Державними санітарними нормами і правилами" на які посилається позивачка, відстані від артсвердловин та колодязів до окремих будівель і споруд та інших джерел забруднення слід приймати 20 м. Місце розташування водозабірних споруд повинне бути вверх за течією ґрунтових вод і вище стосовно до розташування каналізаційних споруд. Господарські будівлі треба розташовувати не ближче 15 м від житлового будинку і літньої кухні, а від питного колодязя не ближче як за 20 м.

Яма для ремонту автомобілів, що обладнана відповідачем на відстані 2 метрів від колодязя - джерела питного водопостачання позивача, хоч і не потребує отримання окремих дозвільних та проектних документів на її спорудження, проте мусить бути розміщена з урахуванням наведених вище Державних санітарних норм і правил.

Посилання відповідача на те, що позивачка не довела того факту, що вода у її колодязі забруднена будь-якими речовинами, як то паливо-мастильні матеріали чи інші хімічні реагенти, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст.104 Земельноо кодексу України вона вправі вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої призвело до шкідливого впливу, але і такої, яка може призвести до цього результату. Адже рекультивація уже забрудненої ділянки і відновлення джерела водопостачання після настання негативного наслідку може бути проблематичним і неможливим у майбутньому.

Така позиція суду грунтується також на тлумаченні правових норм, які наведені у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав». Зазначено, що позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню, коли позивач доведе, що діями відповідача порушується його право власності чи законного володіння, а також і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних з позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача (п. 33 Постанови № 5).

Способами захисту цивільних прав та інтересів серед інших можуть бути припинення дії, яка порушує право (стаття 16 Цивільного кодексу).

Зі змісту статей 16, 391 ЦК України вбачається, що власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та вчинення порушником дій, спрямованих на ліквідацію перешкод у користуванні.

Таким чином, дослідивши усі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст.ст.213-215 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги задовольнити. Зобов`язати ОСОБА_2 демонтувати оглядову яму для технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, що розташована у межах належної йому земельної ділянки відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд з порушенням «Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України» від 19.06.1996 № 173, (далі ДСП-173-96), ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

Рішення може бути оскаржено сторонами до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд в 30-тиденний строк з часу його проголошення.

Суддя Битківський Л.М.