Провадження № 4с/521/59/20
У Х В А Л А

06 липня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Гуревський В.К.

за секретаря - Дробот В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця у виконавчому провадженні №60310975, у цивільній справі №1519/3768/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_1 на рішення державного виконавця у виконавчому провадженні №60310975, у цивільній справі №1519/3768/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій просив:

Поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) строк на оскарження постанов державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про відкриття виконавчого провадження № 60310975 від 16 жовтня 2019 року; про арешт майна боржника від 12 березня 2020 року; про арешт коштів боржника від 12 березня 2020 року, та визнати причини його пропуску поважними.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Гуйван А.П. про відкриття виконавчого провадження № 60310975від 16 жовтня 2019 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Гуйван А.П. про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 60310975 від 12 березня 2020 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Гуйван А.П. про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60310975від 12 березня 2020 року, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

У грудні 2009 року ПАТ «Державний ощадний банк Україна» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 20 вересня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське міське відділення № 7860 ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 вересня 2012 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського міського відділення № 7860 ПАТ «Державний ощадний банк України» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором № 1594/0313 від 20 вересня 2007 року в сумі 35041,42 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 279875,82 грн.

На виконання означеного рішення Малиновським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист від 31 травня 2013 року № 1519/3768/11.

На момент видачі виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV 21 квітня 1999 року, відповідно до частини 1 статті 22 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Виконавчий лист від 31 травня 2013 року № 1519/3768/11 був пред`явлений до виконання 15 жовтня 2019 року.

На момент пред`явлення виконавчого листа до виконання був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, частиною 1 статті 12 якого передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

При цьому в пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ визначається, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

У статті 58 Конституції України закріплено принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Тобто дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

З урахуванням того, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа від 31 травня 2013 року № 1519/3768/11 сплинув ще до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (05 жовтня 2016 року), до цього виконавчого листа не можуть застосовуватися положення пункту 5 розділу 13 «Перехідні та прикінцеві положення» означеного закону.

Слід зазначити, що стосовно цього питання сформувалася однозначна практика Верховного Суду. Так, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі № 464/3644/18 зазначається, що тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» свідчить, що положення цього закону застосовуються лише до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності цим законом. Цим пунктом Закону не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм цього Закону до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 640/4782/15-ц.

Таким чином, у державного виконавця не було жодних правових підстав для відкриття провадження № 60310975 за виконавчим документом від 31 травня 2013 року № 1519/3768/11, оскільки строк пред`явлення до виконання цього документу сплинув на момент подання Банком заяви про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, у заяві Банку не наводиться жодних обґрунтувань стосовно строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Державним виконавцем Гуйван А.П. безпідставно та необґрунтовано винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та, відповідно, інші (похідні) постанови в рамках виконавчого провадження № 60310975.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями пункту 2 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У відповідності до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи те, що виконавчий документ був пред`явлений Банком до виконання після спливу строку на його пред`явлення до виконання, та зважаючи, що у заяві Банку про відкриття виконавчого документу відсутні будь-які обґрунтування стосовно строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, постанова державного виконавця є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що виконавче провадження було відкрито за відсутності на те правових підстав, протиправними та такими, що підлягають скасуванню, є також постанови державного виконавця від 12 березня 2020 року про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника, котрі винесені в рамках виконавчого провадження № 60310975.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає вимогу про забезпечення позову обґрунтованою з наступних причин.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 153 Цивільно-процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Відповідно до ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення не застосовувати.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 157 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 1519/3768/11, виданого 31 травня 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси.

Виконання ухвал з питань забезпечення позову здійснюється негайно в порядку, встановленому законом для виконання судових рішень.

Процесуальні строки обчислювати відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення відповідно до ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

СУДДЯ В.К.Гуревський