Справа № 158/528/20 Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К.
Провадження № 22-ц/802/718/20 Категорія: 96 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Киці С. І., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря - Губарик К. А.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Ківерцівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 квітня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Покликається на ті обставини, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час народження дитини вона не перебувала у шлюбі, а анкетні дані батька дитини їй не відомі, тому відомості про батька доньки занесені до актового запису про її народження на підставі ст. 135 СК України, тобто зі слів заявника. На даний час вона із донькою має намір виїхати на постійне місце проживання до держави Ізраїль. У консульстві держави Ізраїль було надано інформацію, що для оформлення постійного проживання дитини у державі Ізраїль, отримання дитиною громадянства та можливого її усиновлення у майбутньому, недостатньо витягу з державного реєстру актів цивільного стану та письмового підтвердження факту запису даних про батька зі слів матері.

Тому, просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1 є матір`ю та єдиним представником і опікуном своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як така, що має право визначити місце проживання своєї дитини, виїжджати з нею за кордон на постійне місце проживання та отримати громадянство іншої країни; а також те, що ОСОБА_1 має статус одинокої матері, як такої, що виховує дитину без батька.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 квітня 2020 року ухвалено заяву задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права просили змінити рішенні суду та задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду в частині задоволення зави скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_1 (у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с. 19) та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1 від 18.02.2020 року (а.с. 5).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 5 від 11.03.2020 року (а.с. 6) відомості про батька ОСОБА_3 вказано зі слів матері.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються судом у окремому провадженні, яке належить до непозовного цивільного судочинства.

Цивільним процесуальним кодексом України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності (з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази) та меж судового розгляду. Також особливостями розгляду справ окремого провадження є те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб; такі справи не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди; за загальним правилом при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Стаття 315 ЦПК України називає окремі категорії справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Поряд з цим, такий перелік не є вичерпним та відповідно до частини другої вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відмовляючи в задоволенні заяви в частині встановлення факту, що заявник є законним представником та опікуном своєї малолітньої дитини, має правовизначити місце проживання своєї дитини, виїжджати з нею за кордон на постійне місце проживання та отримати громадянство іншої країни, має статус одинокої матері, як такої, що виховує дитину без батька суд першої інстанції виходив з того, що ці обставини встановлено на законодавчому рівні, та враховуючи, що відомості про батька дитини до актового запису про народження дитини внесені на підставі заяви ОСОБА_1 , відповідно до абз. 1 частини першої статті 135 СК України, вона, в розумінні статті 242 ЦК України є єдиним законним опікуном (представником) малолітньої дочки.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції в цій частині з огляду на таке.

Положеннями ст. 135 СК України визначений порядок запису про батьків дитини, якщо батьківство, материнство не встановлено.

Згідно з частиною першою цієї статті при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народження провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 є матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та є її єдиними законним опікуном, оскільки відомості про батька дитини до актового запису про народження дитини внесені відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

З урахуванням встановлених судом першої інстанції фактичних обставин, вказаних положень закону, суд дійшов правильного висновку про те, що належними доказами підтвердження того, що відомості про батька дитини записані зі слів матері, є свідоцтво про народження дитини, Витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 135 СК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заява в зазначеній частині не підлягає до задоволення у зв`язку з неможливістю встановлення в судовому порядку факту одноосібності законного представника дитини, а доводи заявника, що надання довідок РАЦСу щодо підстав зазначення особи батька у свідоцтві про народження зумовить відмову країни Ізраїль у наданні права на проживання дитині та та можливого отримання громадянства та усиновлення не підтверджені.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення норм процесуального права особами, які подали апеляційну скаргу та незгоди заявника із ухваленим у справі судовим рішенням в частині відмови в задоволенні заяви.

Разом з тим задовольняючи заяву частково та встановлюючи юридичний факт, що ОСОБА_1 є матір`ю своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , суд першої інстанції не звернув увагу, що такий факт не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки ця обставина підтверджується свідоцтвом про народження дитини, в якому заявник зазначена її матір`ю та свідоцтвом про шлюб відповідно до якого заявник змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно з ч. 5 ст. 367 ЦПК України якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необгрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, положень закону, апеляційний суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви про встановлення факту підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви відповідно до положень ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 квітня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Ківерцівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Львів), служба у справах дітей Ківерцівської районної державної адміністрації, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді