Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" червня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., за участю секретаря Шеремета А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Кальміуський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання розписки недійсною та поновлення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання розписки недійсною та поновлення виконавчого провадження. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі виконавчого листа, виданого 21.11.2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області з відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини, щомісячно, з усіх видів заробітку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 в неї народилась друга дитина ОСОБА_5 . Аліменти на утримання сина ОСОБА_4 позивачка отримувала в повному обсязі, 01.03.2017 року до неї завітав старший брат відповідача ОСОБА_3 з пропозицією сплатити 1800 доларів США до повноліття сина, на що вона не одразу погодилась, але він просидів цілий день, вмовляючи написати розписку про отримання грошей. Враховуючи, що вдома знаходилась маленька дитина, перебуваючи в після пологовому стані, позивачка погодилась написати розписку та коли вона мила дитину, брат відповідача поцупив розписку. До теперішнього часу гроші так виплачені не були. Виконавче провадження закрито та винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає вказану розписку такою, що не має юридичної сили. Просить визнати розписку недійсною, постанову про закінчення виконавчого провадження скасувати та поновити виконавче провадження.

Представник третьої особи Кальміуського ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області подав до суду пояснення до позову, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки в травні 2018 року до відділу надійшла розписка про отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів в рахунок погашення аліментів на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 4000 доларів США до досягнення дитино повноліття. На підставі чого державним виконавцем 23.06.2018 року, керуючись п.9 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Позивачкою через канцелярію суду подані заперечення на пояснення, згідно яких просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Позивачка надала суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності зазначивши, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, відповідач не надав.

Представник третьої особи Кальміуського ВДВС міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, з урахуванням їх письмових пояснень до позову.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 26.06.2020 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки відповідач, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час представник позивача не заперечував проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03 жовтня 2006 року, актовий запис №349.

ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , батьками якої є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 24 січня 2017, актовий запис №108.

Згідно розписки, написаної власноруч позивачкою, ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти авансом в рахунок погашення виплати аліментів на утримання ОСОБА_4 до вісімнадцятирічного віку в період з 01.03.2017 року до 06.10.2023 року в сумі чотири тисячі доларів США. На теперішній час заборгованість відсутня.

Постановою головного державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.06.2018 року, керуючись вимогами п.9 ч.1 ст.39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження ВП №40996103 з примусового виконання виконавчого листа №264/6443/13-ц, виданий 12.11.2013 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя про збільшення розміру аліментів з 1/6 частини на 1/4 частини з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Згідно розписки стягувача аліменти сплачено по день повноліття дитини, а саме з 01.03.2017 року по 06.10.2023 року, заборгованість по аліментам відсутня.

Згідно з ч.ч. 1,2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 не заперечує факт написання нею розписки, зазначивши, що фактично грошові кошти не отримувала та остання написана під тиском брата відповідача, та у зв`язку із тим що перебувала у післяпологовому стані.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми(договори).

Відповідно до чч.1 та 2 ст.207 ЦК правочин уважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин уважається таким, що здійснений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Ст. 204 ЦК України передбачено презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Крім належності, допустимості та достовірності доказів, частиною 1 статті 80 ЦПК України визначено, що такі докази мають бути достатніми, тобто у свої сукупності дають змогу дійти висновку, зокрема, про наявність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона не отримувала грошові кошти, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки, позовні вимоги про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та поновлення виконавчого провадження є похідними від вимоги про визнання розписки недійсною, тому суд вважає, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому є безпідставними.

Керуючись ст.ст.12,13,89,258,263-265,289,354 ЦПК України,суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Кальміуський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання розписки недійсною та поновлення виконавчого провадження відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко