П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Київ

справа № 2-7117/2009

апеляційне провадження № 22-ц/824/7834/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у складі судді Кошель Л.М. від 18 березня 2020 року у справі за скаргою акціонерного товариства "Універсал Банк" на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року АТ "Універсал Банк" звернулося до суду із зазначеною скаргою, посилаючись на те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. перебуває виконавчий лист № 2-7117/2009 від 15 січня 2010 року, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Універсал Банк", яке перейменовано в АТ "Універсал Банк", заборгованості в розмірі 1 364 637 грн. 20 коп., судового збору в розмірі 1 700 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн.

В ході здійснення виконавчих дій заборгованість не сплачено. Останнім етапом звернення стягнення на майно боржника є реалізація квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності і перебуває в іпотеці АТ "Універсал Банк".

Приватним виконавцем було встановлено, що у квартирі боржника також зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На запит приватного виконавця Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації відмовила у наданні попереднього дозволу на реалізацію нерухомого майна.

Посилаючись на те, що боржник неправомірно зареєстрував у квартирі, яка перебуває в іпотеці, малолітню дитину, Закон України "Про виконавче провадження" не містить вимоги щодо отримання приватним виконавцем дозволу органів опіки та піклування для реалізації нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають неповнолітні, заявник просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. провести усі необхідні заходи,

щодо примусової реалізації квартири АДРЕСА_1 без отримання згоди Органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 року скаргу АТ "Універсал Банк" задоволено. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. провести усі необхідні заходи у виконавчому провадженні № 60647619, щодо примусової реалізації в межах виконавчого провадження № 60647619, квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , без отримання згоди Органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги. Скаржник зазначає, що задовольняючи скаргу, суд першої інстанції помилково врахував позицію Верховного Суду у справі № 754/15589/14-ц, якою визнано відсутність необхідності отримання попередньої згоди органу опіки та піклування на відчуження квартири у якій зареєстрована малолітня особа, оскільки предметом позову у ній було звернення стягнення на предмет іпотеки, а в даному випадку виконується рішення суду щодо стягнення заборгованості, тобто правова позиція касаційного суду у цих правовідносинах застосуванню не підлягає; дозвіл органу опіки та піклування для реалізації нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні, все ж таки необхідний, крім того незалучення Органу опіки та піклування Печерської районної в місті Києві державної адміністрації до участі у розгляді скарги є порушенням процесуального права; судом також не враховано, що Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" заборонено примусове стягнення на єдине житло, яке є предметом іпотеки і виступає на забезпечення зобов`язання за споживчим кредитом, наданим в іноземній валюті.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. зазначає, що у її діях відсутні будь-які порушення, а примусове виконання судового рішення триває.

АТ "Універсал Банк" у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що малолітня дитина була зареєстрована у квартирі без погодження з іпотекодержателем і згода органу опіки та піклування на відчуження нерухомого майна у такому випадку не потрібна.

Представник АТ "Універсал Банк" - Прудка О.В. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, вважала, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 26 травня 2008 року між ВАТ "Універсал Банк", правонаступником якого є АТ "Універсал Банк", та ОСОБА_1 укладено кредитні договори № 003-2008-1652 за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 93 000 доларів США та № 003-2008-1653, відповідно до якого позичальник отримав 62 000 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами, між сторонами укладено договір іпотеки від 26 травня 2008 року за умовами якого в іпотеку банку передано трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .

Також на забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитними договорами, між ВАТ "Універсал Банк" та ОСОБА_3 укладено договори поруки № 003-2008-1652-Р та № 003-2008-1653-Р від 26 травня 2008 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 листопада 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 1 364 637 грн. 20 коп., а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн., а всього 1 366 587 грн. 20 коп. Видано виконавчі листи.

18 листопада 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. відкрито виконавче провадження № 606476619 з примусового виконання виконавчого листа № 2-7117/2009р. від 15 січня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ "Універсал Банк" заборгованість в розмірі 1 364 637 грн. 20 коп., а також судовий збір у розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250 грн., а всього 1 366 587 грн. 20 коп.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - з 13 жовтня 2009 року.

Служба у справах дітей та сім`ї Печерської районної в місті Києві державної адміністрації листом від 13 грудня 2019 року відмовила приватному виконавцю у наданні попереднього дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 .

Задовольняючи скаргу АТ "Універсал Банк", суд першої інстанції виходив із того, що попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Крім того, ОСОБА_2 зареєстрована у спірній квартирі в супереч умовам договору іпотеки і сам факт її реєстрації не може розцінюватися як обґрунтування відсутності можливості звернення стягнення на нерухоме майно.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною 2 статті 18 Закону України "Про охорону дитинства" діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У пункті 4.5.7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, державний виконавець звертається до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Якщо судом не встановлено (змінено) спосіб і порядок виконання, державний виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження".

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України "Про виконавче провадження", Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей", а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Ухвалюючи рішення про задоволення скарги АТ "Універсал Банк" суд першої інстанції наведених положень законодавства не врахував, крім того не вказав, які саме протиправні дії або бездіяльність приватного виконавця стали підставою невиконання виконавчого листа № 2-7117/2009, виданого 15 січня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, а також не зазначив вимоги закону, які на думку суду, були порушені.

За даних обставин саме боржник ОСОБА_1 вчиняє дії, які призводять до неможливості проведення завершальної стадії виконання судового рішення - звернення стягнення на арештоване майно шляхом його примусової реалізації.

Крім того, суд першої інстанції не надав належної оцінки запереченням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Л.О. із яких вбачається, що приватним виконавцем було здійснено необхідні та можливі дії щодо примусового виконання виконавчого документу, зокрема і дії, спрямовані на передачу нерухомого майна, що належить боржнику, на реалізацію.

Відносно доводів АТ "Універсал Банк" про те, що малолітня дитина була зареєстрована в спірному житловому приміщенні після укладення іпотечного договору, з метою ухилення від виконання рішення суду, колегія суддів вважає необхідним роз`яснити, що даний факт не впливає на встановлений порядок передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти.

При цьому стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене порушенням умов іпотечного договору у спосіб, встановлений нормами законодавства України.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні скарги АТ "Універсал Банк".

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2020 рокускасувати і ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні скарги акціонерного товариства "Універсал Банк" на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Лановенко Людмили Олегівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 , відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 1 липня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова