Постанова

Іменем України

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 489/4954/16-ц

провадження № 61-824св17

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року у складі судді Кирильчук О. І. та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямковової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

05 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (далі - ПАТ «Миколаївгаз») надати йому технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в будинку АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача укласти з ним договір на розподіл та постачання природного газу побутовим споживачам за вказаною вище адресою.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що йому на підставі свідоцтва про право власності від 13 січня 2016 року на праві спільної часткової власності належить 47/100 частин гуртожитку (будівлі під літ. Д-2 та літ. Т-1), розташованих на АДРЕСА_1 . Іншою частиною нерухомого майна володіє ОСОБА_2 .

До 2005 року вищезазначені споруди належали відкритому акціонерному товариству «Вантажавтосервіс» (далі - ВАТ «Вантажавтосервіс») та мали адресу: м. Миколаїв, АДРЕСА_1. У подальшому новим власником будівель стало приватне підприємство «Шанс-Н» (далі - ПП «Шанс-Н»).

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 21 квітня 2006 року № 720 будівлям надано адресу АДРЕСА_2 , а рішенням від 11 квітня 2014 року № 320 у зв`язку з реконструкцією - АДРЕСА_1 .

Вказував, що будівлю літ. Т-1 було підключено до системи газопостачання у 2001 році, а будівлю літ. Д-2 - у 2006 році.

У зв`язку з відчуженням вказаного об`єкта фізичним особам приватне підприємство «Шанс» звернулось 14 червня 2016 року до ПАТ «Миколаївгаз» з заявою про зняття та направлення на повірку газового лічильника G6 заводський номер 022490, який знаходився в приміщенні літ. Т-1, і виключення даного приладу обліку з договірних відносин.

06 липня 2016 року вищезазначений прилад обліку було демонтовано ПАТ «Миколаївгаз», про що складено відповідний акт. Газове обладнання, що належить йому (позивачу) та розташоване у будівлі під літ. Д-2, підключено через прилад обліку ОСОБА_2

11 липня 2016 року він звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» із заявою про відкриття особового рахунку з оплати за природний газ, опломбування лічильника та укладання договору про надання послуг з газопостачання.

11 липня 2016 року за вищезазначеною адресою встановлено прилад обліку газу Самгаз G6 заводський номер 5682589, про що складено відповідний акт.

Проте ПАТ «Миколаївгаз» відмовилося укладати з ним договір про надання послуг з газопостачання, оскільки встановлений лічильник не відповідає проектній документації за 2001 рік, та запропонувало звернутись із заявою про надання технічних умов для реконструкції системи. Однак у наданні технічних умов було відмовлено та запропоновано скористатись послугою приєднання до Єдиної газотранспортної системи України.

Зазначав, що зазначені дії відповідача порушують його права та не відповідають положенням Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики і комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 30 вересня 2015 року № 2494, а також Правилам постачання природного газу.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ПАТ «Миколаївгаз» надати ОСОБА_1 технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в будинку АДРЕСА_1 .

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З ПАТ «Миколаївгаз» на користь ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в сумі 551,20 грн.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача надати йому технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в будинку АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що відсутність у ПАТ «Миколаївгаз» документації з газопостачання за вказаною адресою не може бути підставою для відмови у видачі таких умов.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині зобов`язання ПАТ «Миколаївгаз» укласти з ним договір на розподіл і постачання природного газу побутовим споживачам, місцевий суд вважав, що ці вимоги є передчасними до встановлення необхідності збільшення технічної (пропускної) потужності ГРМ в точці приєднання або її перенесення.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року в частині зобов`язання публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» надати ОСОБА_1 технічні умови на реконструкцію системи газопостачання в будинку АДРЕСА_1 та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

В іншій частині заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» 1 212,66 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання ПАТ «Миколаївгаз» надати ОСОБА_1 технічні умови на реконструкцію системи газопостачання, апеляційний суд виходив із того, що оскільки 27 березня 2017 року частці позивача у будинку АДРЕСА_1 присвоєно нову поштову адресу - АДРЕСА_3 , тому відсутні підстави для видачі йому технічних умов на реконструкцію системи газопостачання в будинку АДРЕСА_1 та укладення з ним договору про розподіл та постачання природного газу за вказаною адресою. З цієї дати створено новий об`єкт газопостачання і позивачу необхідно здійснювати заходи щодо приєднання саме його до ГРМ.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови йому у задоволенні вимог та рішення апеляційного суду повністю й ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки, неправильно застосували норми Кодексу газорозподільних систем та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

Оскільки об`єкт вже фізично підключений до ГРМ, тому зміна його власника або адреса не можуть бути підставою для вимоги повторного підключення до ГРМ, а є лише підставою для внесення змін до персоніфікованих даних споживача.

Він не звертався до відповідача з заявою щодо збільшення пропускної потужності або перенесення засобу обліку, а просив лише надати технічні умови на реконструкцію системи газопостачання, оскільки в приміщенні літ. № 1-20, яке йому належить, конвектор підключений від засобів обліку сусіднього власника.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз», третя особа - ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії.

Витребувано із Ленінського районного суду міста Миколаєва цивільну справу № 489/4954/16-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 21 квітня 2020 року справу № 489/4954/16-ц призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Обставини справи

Суди встановили, що на підставі свідоцтва про право власності від 13 січня 2016 року ОСОБА_1 є власником 47/100 часток відомчого гуртожитку на АДРЕСА_1 (попередня назва - АДРЕСА_1, АДРЕСА_1 загальною площею 611,1 кв. м, а саме: приміщень під літ. Д-2 загальною площею 230,8 кв. м (приміщення № № 1-14, 1-15, 1-16, 1-17, 1-18, 1-19, 1-20, 1-26, 1-27, 1-28, 1-29, 1-30), під літ. Т-1 загальною площею 115,3 кв. м, огорожі № № 8,9,10,11, споруди № І - покриття.

У 2000 році розроблений робочий проект газопостачання топочної КПП та автомайстерні ВАТ «Вантажавтосервіс» на АДРЕСА_1, а у 2006 році розроблений робочий проект додаткової газифікації підприємства на АДРЕСА_2 .

У жовтні 2013 року здійснена реконструкція будівлі літ. Д-2 під відомчий гуртожиток.

Листом від 14 червня 2016 року № 20 ПП «Шанс-Н», якому належав вищевказаний об`єкт, звернулось до ПАТ «Миколаївгаз» з заявою про демонтаж для перевірки лічильника № 022490, який знаходився в приміщенні під літ. Т-1 (топочна), та просило виключити його з договірних відносин у зв`язку зі зміною статусу будинку АДРЕСА_1 на житловий будинок.

Вищезазначений лічильник демонтовано представниками ПАТ «Миколаївгаз» 06 липня 2016 року.

11 липня 2016 року ОСОБА_1 , як фізична особа, звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» із заявою про відкриття особового рахунку з оплати за природний газ, опломбування лічильника та укладення договору про надання послуг з газопостачання на його ім`я за адресою: АДРЕСА_1 .

У цей же день представником сервісного центру ПАТ «Миколаївгаз» у присутності споживача ОСОБА_1 здійснений монтаж лічильника за вказаною адресою та складено акт монтажу побутового лічильника газу Самгаз G6T №5682589 після повірки.

09 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Миколаївгаз» із заявою про укладення договору на розподіл газу на АДРЕСА_1 , а 25 серпня 2016 року - з заявою про надання технічних умов на реконструкцію системи газопостачання за вказаною адресою.

09 вересня 2016 року ПАТ «Миколаївгаз» надіслало ОСОБА_1 лист про неможливість надання технічних умов на реконструкцію системи газопостачання у зв`язку з відсутністю документації за зазначеною адресою та запропонувало позивачу звернутися з заявою про надання послуги з приєднання до Єдиної газотранспортної системи України.

01 грудня 2016 року позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про укладення угоди на розподіл природного газу як з побутовим споживачем.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що вищезазначений об`єкт нерухомості вже підключений до ГРМ, змінився лише власник будівлі, проте ПАТ «Миколаївгаз» відмовляється укладати з ним договір про надання послуг з газопостачання, не надає технічні умови на проектну документацію, а вимагає прокласти новий газопровід та приєднатися до Єдиної газотранспортної системи України.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Взаємовідносини оператора газорозподільної системи із суб`єктами ринку природного газу визначаються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу (абзац 3 пункту 5 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу (пункт 1 глави 1 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем).

Положеннями пункту 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року № 2496, (далі - Правила) передбачено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу ІІІ Правил якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення об`єкта побутового споживача, зміни його власника та щодо нових побутових споживачів, що будуть приєднані до газорозподільних систем Оператора ГРМ, є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору постачання природного газу з новим власником, побутовий споживач (новий власник) повинен самостійно звернутися до постачальника із спеціальними обов`язками з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору постачання природного газу.

За відсутності зауважень або після їх усунення постачальник із спеціальними обов`язками протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви (або з дати усунення зауваження) повідомляє споживача про корегування персоніфікованих даних або укладання договору постачання природного газу.

Процедура укладання споживачем договору постачання природного газу побутовим споживачам з іншими постачальниками (відмінними від постачальника із спеціальними обов`язками) є аналогічною, як для постачальника із спеціальними обов`язками, крім вимоги щодо припинення споживачем власного газоспоживання за наявності діючого постачальника.

За однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні (пункт 10 Розділу ІІІ Правил).

Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 47/100 частин житлової будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 , яка складається з літ. Д-2 загальною площею 611,1 кв. м та літ. Т-1 загальною площею 115 кв. м. Інша частина будівлі літ. Д-2 належить ОСОБА_2 (53 %). Вищезазначений об`єкт нерухомості вже підключений до ГРМ, змінився лише власник будівлі, проте ПАТ «Миколаївгаз» відмовляється укладати з ним (замість попереднього власника) договір про надання послуг з газопостачання, не надає технічні умови на проектну документацію, а вимагає прокласти новий газопровід та приєднатися до Єдиної газотранспортної системи України.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 червня 2015 року, яке набрало законної сили та є преюдиційним, у справі № 489/1066/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Миколаївгаз», третя особа - Приватне підприємство «Шанс-Н» (далі - ПП «Шанс-Н»), про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, зобов`язано ПАТ «Миколаївгаз» відновити газопостачання житлової будівлі АДРЕСА_1 , яка знаходиться в тимчасовому користуванні ОСОБА_2 .

Під час розгляду зазначеної справи судом установлено, що згідно з актом прийому передачі жилого приміщення за договором найму від 12 червня 2014 ПП «Шанс-Н» в особі директора ОСОБА_1 передало, а ОСОБА_2 прийняла в безстрокове користування з подальшою передачею у власність житлове приміщення літ. Д-2, загальною площею 611,1 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 28 січня 2015 між ОСОБА_2 та ПАТ «Миколаївгаз» укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Г-8101165-МГ.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) вказано, що «преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу»

Оскільки з ОСОБА_2 , яка є співвласником будівлі, розташованої на АДРЕСА_1 , вже укладений договір постачання природного газу, поділ об`єкта спільної часткової власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проводився, висновок судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов`язання ПАТ «Миколаївгаз» укласти з ним окремий договір на розподіл і постачання природного газу без приєднання до Єдиної газотранспортної системи є правильним.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстави для висновку, що рішення суду першої інстанції у нескасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення суду апеляційної інстанції постановлено без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції у нескасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 400 та 410 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 05 травня 2017 року у нескасованій при перегляді апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:І. О. Дундар

В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук