Справа №333/3289/20
Пр. № 2-з/333/51/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Наумової І.Й., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 170000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті станом на день пред`явлення позову - 4 530 653,00 грн.). Разом з позовом позивачем подана заява про забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від повернення позичених коштів, розмір яких є досить значним. Існує ризик, що відповідач за час розгляду справи здійснить відчудження свого майна, що ускладнить виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Суд, дослідивши заяву про забезпечення позову, позовну заяву та додані до неї документи, приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до п. 4 та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

З доданих до позову документів вбачається, що між сторонами виник спір, який не був вирішений в досудовому порядку. Позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за договором позики у розмір якої становить 170000,00 доларів США грн. Відповідач має у власності нерухоме майно. Враховуючи суть спору, ціну позовних вимог, співмірність заявленого позивачем заходу забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд вважає, що невжиття заходу забезпечення позову у вигляді арешту, ускладнить виконання рішення, у разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову у вказаний спосіб відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, забезпечення збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу та відповідають інституту забезпечення позову в цивільному процесі.

Згідно ч.7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд вирішує питання зустрічного забезпечення.

Згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд не вбачає.

На даний час немає необхідності у застосуванні зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 154, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, - задовольнити.

В межах сумипозовних вимог - 170000,00 доларів США (в гривневому еквіваленті станом на день пред`явлення позову - 4 530 653,00 грн.), накласти арешт на нерухоме майно, яке належать відповідачу по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Адреса проживання та інші анкетні дані стягувача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

Адреса проживання та інші анкетні дані боржника: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2

Строк пред`явлення документу до виконання - до 01.07.2023 р.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 15-ти днів з дня її складення.

Суддя: Наумова Ірина Йосипівна