Справа № 472/154/20
Провадження №2/472/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року смт. Веселинове

Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Орленко Л.О.,

з участю секретаря

судового засідання - Ставніченко А.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до суду надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його сестра ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_3 заповіту не залишила, а спадкоємців, визначених ст. 1261 ЦК України - дітей спадкодавця, у тому числі зачатих за життя спадкодавця та народжених після його смерті, того з подружжя, який його пережив, та батьків - немає, в силу статті 1262 ЦК України, він, як рідний брат спадкодавця, у другу чергу одержав право на спадкування за законом.

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , він прийняв, про що згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України подав відповідну заяву приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратовій О.М.

На підставі його заяви нотаріусом 12 квітня 2019 року було заведено спадкову справу за № 7/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55845870 від 12 квітня 2019 року.

31 жовтня 2019 року він звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок та надав наявні у нього документи щодо його права на спадкування та належності спадкового житлового будинку спадкодавцеві.

Вивчивши надані ним документи, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, посилаючись на неоднакове зазначення його та його сестри прізвищ, а також прізвищ їх батьків, а також на недоліки Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Веселинівською сільською радою депутатів трудящих Веселинівського району Миколаївської області 22.09.1970 року на ім`я ОСОБА_4 («у договорі не вказано вулицю і номер будинку, який відчужується, та наявні помилки у посвідчувальному написі, а також відсутня реєстрація згідно з чинним законодавством на день його посвідчення»).

Про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2019 року, видану йому за вихідним номером 351/02-31.

В зв`язку з цим, він звернувся до суду за захистом своїх спадкових прав.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, але до суду надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши вступне слово позивача ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з урахуванням заяви представника відповідача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла сестра позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка на час смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Її смерть було зареєстровано Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 21.03.2019 р. за актовим записом № 47, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 19).

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_3 заповіту не залишила, а спадкоємців, визначених ст. 1261 ЦК України - дітей спадкодавця, у тому числі зачатих за життя спадкодавця та народжених після його смерті, того з подружжя, який його пережив, та батьків - немає, в силу статті 1262 ЦК України позивач, як рідний брат спадкодавця, у другу чергу одержав право на спадкування за законом.

Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , позивач прийняв, про що згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України подав відповідну заяву приватному нотаріусу Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратовій О.М.

На підставі його заяви нотаріусом 12 квітня 2019 року було заведено спадкову справу за № 7/2019, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55845870 від 12 квітня 2019 року та матеріалами спадкової справи.

31 жовтня 2019 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області Євстратової О.М. за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок та надав наявні у нього документи щодо його права на спадкування та належності спадкового житлового будинку спадкодавцеві.

Вивчивши надані позивачем документи, нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, посилаючись на неоднакове зазначення його та його сестри прізвищ, а також прізвищ їх батьків, а також на недоліки Договору купівлі-продажу будинку, посвідченого Веселинівською сільською радою депутатів трудящих Веселинівського району Миколаївської області 22.09.1970 року на ім`я ОСОБА_4 («у договорі не вказано вулицю і номер будинку, який відчужується, та наявні помилки у посвідчувальному написі, а також відсутня реєстрація згідно з чинним законодавством на день його посвідчення»).

Про відмову у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 жовтня 2019 року, видану йому за вихідним номером 351/02-31 (а.с. 23).

Таким чином, в позасудовому порядку позивач позбавлений можливості оформити своє право власності на успадковане майно.

Відповідно до ст.16 ЦК України одним із способів захисту порушеного права чи інтересу може бути визнання права.

Судом встановлено, що Позивача та спадкодавиці мати - ОСОБА_7 народилася в 1931 році в селі Ново-Петрівка Жовтневого району (район ліквідований в 1959 році) Одеської області в сім`ї ОСОБА_4 .

Актовий запис про її народження не зберігся і відновити його немає можливості, що підтверджується листом Веселинівського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області від 09 липня 2019 року № 15.11-7.18/107 (а.с. 28).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 17 листопада 1976 року, виданим Веселинівським райвідділом ЗАГСу Миколаївської області на підставі актового запису про смерть № 64 від 1 листопада 1976 року (а.с. 18).

Спадщину, яка відкрилася внаслідок її смерті у відповідності з положеннями ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР прийняла її дочка ОСОБА_7 , яка вступила в володіння та управління спадковим майном, зокрема, прийняла на зберігання документи на спадковий будинок, особисто використовувала та доглядала за ним, в 1982 році поселила в спадковому будинку свою дочку ОСОБА_3 , що підтверджується даними паспорта громадянина України ОСОБА_3 щодо реєстрації місця проживання.

Свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_7 не отримала через відсутність у неї документів, що підтверджують факт родинних відносин між нею та ОСОБА_4 , звернутися ж до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин вона не могла, оскільки була психічно хворою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 померла. Її смерть було зареєстровано Веселинівським райвідділом ЗАГСу , про що в книзі реєстрації актів про смерть 27 червня 1989 року було зроблено актовий запис за № 38, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 (а.с. 17).

Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який ОСОБА_7 успадкувала після смерті матері ОСОБА_4 , але не оформила своїх спадкових прав.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла її дочка - ОСОБА_8 , яка вступила в володіння та управління спадковим майном, проживаючи в спадковому будинку.

Факт прийняття ОСОБА_3 спадщини шляхом вступу в управління спадковим майном - житловим будинком, підтверджується її пропискою (реєстрацією) в будинку, а також її реєстрацією абонентом приєднаних мереж водо-, електро- та газопостачання, що підтверджується:

-розрахунковими книжками по оплаті за природний газ за 2012-2013 роки, 2016-2017 роки, 2018-2019 роки;

-повідомленням про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 5577 від 28 січня 2019 року;

-повідомленням про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості № 2686 від 13 серпня 2019 року;

-договором про надання послуг з газопостачання, л/ № 2655 від 10 жовтня 2005 року;

-договором про надання послуг з газопостачання від 09 березня 2006 року;

-Типовим договором про надання населенню послуг з газопостачання від 04 вересня 2015 року.

-Договором про надання населенню послуг з водопостачання від 01 вересня 2007 року.

Вступивши в управління та володіння спадковим майном, ОСОБА_3 до нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину не зверталася.

Розбіжність в написанні прізвищ сім`ї позивача виникла через неуважність та неосвіченість осіб, які здійснювали реєстрацію актів цивільного стану.

Так, позивача та спадкодавиці батько народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Жовтень Жовтневого району (ліквідований в 1959 році) Одеської області. Його народження було зареєстроване 12 травня 1927 року за актовим записом № 744 Жовтневим райбюро ЗАГС Одеської області. Актовий запис про народження було зроблено російською мовою, а тому особистими даними дитини було зазначено: « ОСОБА_9 », що підтверджується відновленим свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 (а.с. 30).

20 січня 1953 року їх батьки уклали між собою шлюб, який було зареєстровано Ново-Петрівською сільською радою Жовтневого району Одеської області за актовим записом № 1. При реєстрації шлюбу, яку було вчинено російською мовою, прізвище нареченого та прізвища подружжя після реєстрації шлюбу було помилково зазначено « ОСОБА_1 » замість правильного « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_5 (а.с. 32), але на цю помилку ніхто уваги не звернув.

20 червня 1958 року в сім`ї їх батьків народилася сестра позивача (спадкодавець), народження якої було зареєстровано 5 липня 1958 року Ново-Єлизаветинською сільською радою Жовтневого району Одеської області за актовим записом № 41. При реєстрації народження, яку було вчинено російською мовою, прізвище дитини та її батьків було зазначено « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_6 (а.с. 32).

ІНФОРМАЦІЯ_6 в сім`ї батьків народився позивач. Його народження було зареєстроване Ново-Єлизаветинською сільською радою Березівського району Одеської області 25 лютого 1964 року за актовим записом № 11. При реєстрації народження, яку було вчинено російською мовою, прізвище дитини та її батьків було зазначено « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_7 (а.с. 39).

18 липня 1980 року ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_10 , який було зареєстровано Вознесенським міськвідділом ЗАГСу Миколаївської області за актовим записом № 192, та змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_8 (а.с. 33).

17 грудня 1991 року шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу Веселинівським райвідділом ЗАГСу Миколаївської області року було зроблено відповідний запис за № 97; після реєстрації розірвання шлюбу сестра позивача змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 », що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_9 (а.с. 34).

В подальшому сестра позивача уклала шлюб з ОСОБА_6 , який було зареєстровано Веселинівським райвідділом ЗАГСу 28 грудня 1991 року за актовим записом про укладення шлюбу № 88, та змінила прізвище на « ОСОБА_3 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_10 (а.с. 35).

При реєстрації цього шлюбу посадові особи Веселинівського відділу ЗАГСу на ту обставину, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_10 сестра змінила прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 » уваги не звернули, а тому в свідоцтві про укладення шлюбу дошлюбне прізвище нареченої зазначено « ОСОБА_3 ». Разом з тим, згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 3 від 28 жовтня 2019 року в актовому записі № 88 від 28 грудня 1991 року, складеному Веселинівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області в розділі «Відомості про наречену» в графі «Прізвище до реєстрації шлюбу», зазначено: «ОСОБА_3» (а.с. 36-37).

13 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було розірвано, про що Веселинівським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області зроблено відповідний актовий запис про розірвання шлюбу № 06, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_11 (а.с 38), та вищезазначеним Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 3 від 28 жовтня 2019 року.

Таким чином склалася ситуація, за якої прізвище позивача та дівоче (дошлюбне) прізвище його сестри писалися по-різному.

Разом з тим, факт того, що позивач та спадкодавець були рідними братом та сестрою, а розбіжність в написані прізвищ є наслідком неуважності та неосвіченості осіб, які робили актові записи та видавали свідоцтва про актові записи громадянського (цивільного) стану, підтверджується наявністю у позивача особистих документів сестри, які додано до заяви, та написанням прізвища сестри в актовому записі про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу з ОСОБА_10 як « ОСОБА_3 », а в актовому записі про укладення шлюбу з ОСОБА_6 як « ОСОБА_3 ». Крім того, цей факт в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які добре знали їхню сім`ю.

На те, що розбіжності в написанні прізвищ є наслідком недобросовісного відношення до виконання своїх посадових обов`язків різних посадових осіб, вказує і те, що в обліково-послужній картці до військового квитка НОМЕР_12 , виданого на ім`я батька позивача, (« ОСОБА_9 , число, месяц и год рождения: 12 мая 1927» (рос.)), російською мовою зазначена дружина: « ОСОБА_7 », а особисті документи позивача: посвідчення механіка-водія, комсомольський квиток, військовий квиток, обліково-послужна картка до військового квитка видані на прізвище: « ОСОБА_1 »; при цьому в обліково-послужній картці до військового квитка російською мовою зазначені батьки « ОСОБА_9 , 1927» та « ОСОБА_7, 1931 », а також сестра: « ОСОБА_3 , 1958».

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, має для позивача юридичне значення, як породжуючий його право на спадкування.

Факти родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , факту родинних відносин між ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , та факту родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджуються вищеперерахованими документами, та їх в судовому засіданні підтвердили свідки, які добре знали сім`ю позивача, а саме: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Крім недоведеності факту родинних відносин між позивачем та спадкодавцем ОСОБА_3 , в нотаріальному оформленні його права на успадковане майно йому відмовлено з мотивів наявності недоліків в Договорі купівлі-продажу будинку, посвідченого Веселинівською сільською радою депутатів трудящих Веселинівського району Миколаївської області, укладеного між ОСОБА_4 , як покупцем, та ОСОБА_3 , як продавцем, 22 вересня 1970 року , за яким баба позивача - ОСОБА_4 набула право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Цей договір було нотаріально посвідчено відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, районних, селищних і сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої постановою Президії Верховного Суду Української РСР від 12 лютого 1965 року, виконавчим комітетом Веселинівської сільської ради в особі секретаря Н. Козловської.

Відмовляючи у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину - нотаріус вказала на те, що: «у договорі не вказано вулицю і номер будинку, який відчужується, та наявні помилки у посвідчувальному написі, а також відсутня реєстрація згідно з чинним законодавством на день його посвідчення».

Ці недоліки Договору були викликані некомпетентністю посадової особи органу місцевого самоврядування, на яку було покладено обов`язки вчинення нотаріальних дії.

Разом з тим, наявність недоліків в договорі не є підставою для припинення права власності на житловий будинок.

Факт того, що ОСОБА_4 купила саме будинок АДРЕСА_1 , підтверджується зазначенням в Договорі адреси продавця: « АДРЕСА_2 , (рос.) - згідно з ст. 101 ЦК УРСР у власності особи міг бути лише один будинок. Крім того, цей факт підтверджується даними Веселинівської філії Миколаївського МБТІ щодо інвентарної справи на житловий будинок.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції), а отже наявність в Веселинівській філії Миколаївського МБТІ інвентарної справи на житловий будинок підтверджує факт того, що ОСОБА_4 за життя набула право власності на куплений будинок.

Після смерті ОСОБА_4 це право у порядку спадкування перейшло до ОСОБА_7 , яка прийняла спадщину, але не оформила своє права на успадковане майно, а після смерті ОСОБА_7 це право перейшло до ОСОБА_3 , яка теж прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, крім іншого, увійшло право власності на житловий будинок, який вона успадкувала після смерті ОСОБА_7 , яка в свою чергу успадкувала його після ОСОБА_4 , але не оформила свої спадкових прав.

Згідно з ст. 1216 ЦК України «Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

«До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті» (ст. 1218 ЦК України).

«Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину» (ч. 3 ст.1296 ЦК України).

Аналізуючи ці правові норми, суд дійшов висновку про те, що право власності на житловий будинок, яке ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_7 , яка в свою чергу успадкувала його після ОСОБА_4 , але не оформила свої спадкових увійшло до складу спадщини, яка відкрилася внаслідок її смерті, перейшло у порядку спадкування до позивача, як спадкоємця, який прийняв спадщину, та належить йому з часу відкриття спадщини.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку, та що його право на спадщину ніким не оспорюється, то суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 11, 12, 13, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була матір`ю ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була її рідною дочкою.

Встановити факт прийняття ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , була матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була її рідною дочкою.

Встановити факт прийняття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , була рідною сестрою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є її рідним братом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , у порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , успадкований ним після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка успадкувала його після смерті ОСОБА_7 , 1931 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка в свою чергу успадкувала його після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій він належав на підставі Договору купівлі-продажу будинку від 22 вересня 1970 року, нотаріально посвідченого виконавчим комітетом Веселинівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, але не оформила своїх спадкових прав.

Рішення суду може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Веселинівський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області Л.О. Орленко