Справа № 446/1094/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 м. Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Котормуса Т.І.;

за участі секретаря судового засідання Карпа Г.М..;

заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці ОСОБА_2 ,

заінтересованих осіб ОСОБА_3 ,

представника органу опіки та піклування Дмітрієвої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 та органу Опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА про винесення обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, яка подана за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 у якій просить суд видати обмежувальний припис строком на 6 місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме: 1. Заборонити ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 ; 2. Заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 ; 3. Заборонити ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ним; 4. Заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування своєї заяви покликається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_2 , де з нею проживає також її чоловік ОСОБА_3 та спільний син ОСОБА_6 2012 р.н. ЇЇ чоловік вчиняє щодо неї фізичне, сексуальне, психологічне та економічне насильство протягом багатьох років та з кожним роком поводить себе все більш агресивно. Вказує, що відносно ОСОБА_3 органами поліції було винесено терміновий заборонний припис, його було притягнуто до адміністративної відповідальності, скеровано для проходження спеціальної програми для кривдників, проте він надалі вчиняє дії насильницького характеру.

Ухвалою суду від 22.06.2020 прийнято заяву до розгляду та призначено судовий розгляд.

У судовому засіданні 24.06.2020 судом ухвалено залучити до участі у справі заінтересовану особу орган опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА.

У судове засідання 26.06.2020 з`явилися всі учасники процесу.

Заявниця та її представник адвокат Кіт Х.І. у судовому засіданні підтримали вимоги викладені у заяві, зокрема пояснили, що ОСОБА_3 регулярно та протягом тривалого часу вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини та їх малолітнього сина, яке проявлялося у вигляді психологічного, фізичного та економічного насильства, а щодо заявниці також і у вигляді сексуального насильства. Вказали, що на даний час заявниця та її малолітній син проживають у притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства, а чоловік - ОСОБА_3 продовжує проживати у їх спільній квартирі у смт. Добротвір. Тому, вважають, що в даній квартирі повинна проживати дружина з дитиною, а чоловік заявниці повинен бути тимчасово обмежений у праві проживанні з ними, як з постраждалими особами.

Також заявниця вказала, що у неї є ще донька від першого шлюбу - ОСОБА_5 , яка на даний час проживає з бабусею у селі Турківського району Львівської області. Причиною її не проживання з мамою є власне дії ОСОБА_3 , який психологічно тисне на неї, створює умови, коли дитина не хоче жити у їх спільній квартирі.

ОСОБА_3 в судовому засіданні просив у задоволенні заяви відмовити. Так, як пояснив ОСОБА_3 він хоче зберегти сім`ю, свою вину за допущені дії насильницького характеру визнає, однак заперечує можливість позбавлення його права жити в його квартирі. Вважає, що в такий спосіб дружина хоче виселити його з житла та депортувати з країни, оскільки він є громадянин іноземної держави.

Представник органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА в судовому засіданні підтримала заяву, вважаючи її підставною, а факт насильства доведеним, тому з метою захисту прав дітей, просила заяву задовольнити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 11.11.2011, що доводиться свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у них народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що доводиться свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 (а.с. 14-15).

Також, як видно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16).

Довідкою Добротвірської селищної ради від 03.06.2020 №181 доводиться, що у квартирі АДРЕСА_2 проживають та зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 11).

А як видно з копії договору купівлі-продажу від 19.05.2017, ОСОБА_1 придбала квартиру АДРЕСА_2 і відповідно до п. 5 цього договору, при його укладенні одночасно посвідчено згоду чоловіка покупця на купівлю квартири (а.с. 12).

Окрім того, судом встановлено, що 28.02.2020 відносно ОСОБА_3 органами національної поліції було винесено терміновий заборонний припис у зв`язку з вчиненням домашнього насильства.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 06.03.2020 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, оскільки суд обмежився усним зауваженням. Згідно цієї постанови суду, 28.02.2020 близько 14:00 год. ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання вичнив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_1 , що виразилося в тому, що він висловлювався до неї нецензурною лайкою.

Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.06.2020 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього стягнення у виді громадських робіт строком 60 годин та направлено ОСОБА_3 для проходження програми для кривдників. Згідно цієї постанови, ОСОБА_3 14.04.2020 близько 17:00 год. за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_6 , що виразилось в тому, що він кричав до них, висловлювався нецензурною лайкою та знищив підручник дитини. Окрім цього, 28.05.2020 близько 18:00 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання вчинив домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 (а.с. 19-22).

З довідки ГО «Центр «Жіночі перспективи» від 12.06.2020 видно, що до них 29.05.2020 звернулася ОСОБА_1 , яка страждає від домашнього насильства протягом багатьох років. Починаючи з 01.06.2020 ОСОБА_1 разом з її сином ОСОБА_6 перебуває у притулку організації як постраждала від домашнього насильства (а.с. 23).

Як зазначено у ч. 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон України № 2229-VIII) рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як видно з фактичних обставин справи, що відповідає приписам пункту 14 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2229-VIII, ОСОБА_3 вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_1 та малолітнього сина ОСОБА_6 . Ця обставина встановлена на підставі судових рішень, які набрали законної сили, а також не заперечується всіма учасниками справи.

Інших видів насильства, на які посилається заявниця, зокрема фізичного, сексуального та економічного, судом не встановлено, оскільки відсутні будь-які належні та допустимі докази такого насильства. Оцінюючи види насильства, на які посилається заявниця, суд керується тим, що судове рішення і встановлені судом обставини не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а мають бути встановлені на підставі належних та допустимих доказах. А тому, судом в межах даної справи встановлено виключно психологічне насильство відносно постраждалих осіб.

Оцінюючи ризики повторного вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно своєї дружини та їх малолітнього сина, суд враховує, що оскільки ОСОБА_3 двічі піддавався адміністративному стягненню за вчинення домашнього насильства і після цього продовжує його вчиняти, то ризик наступного вчинення аналогічних дій високий.

А враховуючи обставини при яких було вчинено таке насильство в сім`ї, яке полягало у знищення майна, особливо цинічні та непристойні висловлювання, зокрема ОСОБА_3 14.04.2020 в присутності свого сина та дружини порвав на шматки підручник української мови, а під час перебування ОСОБА_1 у притулку надсилав смс повідомлення вкрай непристойного змісту, що було визнано ним в судовому засіданні, то суд дійшов висновку про наявність ризику настання тяжких наслідків для постраждалих осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України № 2229-VIII, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать обмежувальний припис стосовно кривдника.

Частиною 2 статті 26 цього Закону визначено, заходи тимчасового обмеження прав кривдника, які визначаються обмежувальним приписом, такими зокрема є: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Розглянувши визначені законом заходи протидії домашньому насильству, а також вимоги заявниці, суд дійшов висновку, що такі підлягають до часткового задоволення, оскільки є належними та адекватними заходами обмеження прав кривдника.

Проте, суд вважає, що такі заходи доцільно застосувати на три місяці, а не на шість, як просить заявниця, виходячи з того, що постановою суду від 11.06.2020 власне на три місяці ОСОБА_3 направлено для проходження програми для кривдників в Кам`янка-Бузьку РДА. А тому, суд визначає такий строк дії обмежувального припису і вважає його достатнім та співмірним.

Приймаючи рішення в частині заборони ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами, а саме квартирі АДРЕСА_2 , суд враховує, що така квартира перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що не заперечили учасники справи.

А як вказав Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 у справі №754/11171/19, тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

Оцінюючи пропорційність втручання у право власності ОСОБА_3 , суд бере до уваги той факт, що квартира, в якій проживала сім`я перебуває у спільній сумісній власності подружжя, тобто вони мають рівні права на таке нерухоме майно. Однак, ОСОБА_3 неодноразово допустив домашнє насильство в сім`ї відносно своєї дружини та неповнолітнього сина, що спричинило неможливість проживання останніх у такій квартирі та тимчасове проживання у притулку для постраждалих від домашнього насильства осіб, а тому, суд вважає, що буде легітимним втручання у право власності ОСОБА_3 , яке є порційним встановленим судом ризикам домашнього насильства.

Причому, суд відхиляє доводи заінтересованої особи ОСОБА_3 про можливість, у такий спосіб, подальшого позбавлення його права власності на житло, оскільки в межах даної справи суд не вирішує питання про поділ майна подружжя чи будь-який інший майновий спір.

Також, розглядаючи вимоги заявниці в частині, що стосуються ОСОБА_5 , суд вважає, що такі повинні бути задоволені, незважаючи на відсутність доказів вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 , оскільки остання зареєстрована у квартирі подружжя, є донькою заявниці, а тому існує ризик вчинення домашнього насильства і щодо неї.

За таких обставин, заява підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 259, 263, 264, 265, 268, 350-6 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ), органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА про винесення обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_3 протягом трьох місяців:

1. Перебувати в місці спільного проживання з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 ;

2. Наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання постраждалих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 ;

3. Особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ним;

4. Вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2007 р.н., або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

У задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи ОСОБА_3 , органу опіки та піклування Кам`янка-Бузької РДА про винесення обмежувального припису - відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Повідомити про прийняте рішення Кам`янка-Бузький відділ поліції ГУ НП у Львівській області та Кам`янка-Бузьку районну державну адміністрацію Львівської області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду, який обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 02 квітня 2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 01 липня 2020 року.

Суддя Т.І. Котормус