Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1088/20
Провадження №: 2/332/832/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі Васильченко Н.О.,
07.05.2020 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В позові зазначено, що дитина перебуває на обліку у зв`язку з тим, що вона опинилась у складних життєвих обставинах, через те, що мати вчиняла домашнє насильство по відношенню до доньки, та відмовилася повертати доньку у свою родину. В позові просять позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходів на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи або закладу, який буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення нею повноліття.
В судове засідання всі учасники процесу не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила позов задовольнити та справу розглянути у її відсутність. Відповідач надала суду заяву, в якій позов визнала у повному обсязі та просила справу розглядати без неї. У зв`язку з відсутністю всіх учасників процесу фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
В положенні принципу 6 «Декларації прав дитини» Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р. зазначено, що «дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна, коли це можливо, зростати під піклуванням і відповідальністю своїх батьків, у всякому випадку, - в атмосфері любові і морального та матеріального забезпечення».
Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є матір`ю дитини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9). Реєстрація батька в свідоцтві про народження дитини була проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с.12).
Як зазначено в позові та встановлено судом, неповнолітня ОСОБА_3 18.11.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради із заявою щодо влаштування її в спеціалізований заклад для постійного проживання, з проханням врятувати її від матері та вжити відповідні заходи до ОСОБА_2 . Актом проведення оцінки рівня безпеки дитини від 18.11.2019 р. встановлений рівень безпеки дитини небезпечно, є необхідність вжиття негайних заходів для захисту дитини, у зв`язку із чим: ОСОБА_1 було влаштовано до Православного дитячого будинку «Надія» ім. ОСОБА_4 .
Відповідно до наказу служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 22.11.2019 р. № 870 неповнолітню ОСОБА_1 було поставлено на облік дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, по причині скоєння насильства над дитиною (а.с. 21).
Згідно з характеристикою ЗОНІ № 54 від 19.11.2019 р. ОСОБА_3 неодноразово приходила до школи у пригніченому стані. Жодного гуртка чи секції не відвідує. Мати дуже суворо вимагає від ОСОБА_5 гарних оцінок, повного послуху. Батьківські збори відвідує несистематично, телефонний зв`язок із класним керівником підтримує, навчання та відвідування школи контролює. Може прийти до школи з власної ініціативи, щоб перевірити оцінки доньки і висловити претензії вчителям. Довірливих стосунків у матері з донькою немає (а.с.22).
Відповідно до висновку оцінки потреб сім`ї від 11.12.2019 р. проведеного Запорізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з`ясовано, що у родині ОСОБА_1 наявні складні життєві обставини, основними ознаками та чинниками, що спричиняють складні життєві обставини є психологічне, економічне та фізичне насильство над дитиною. Стан задоволення потреб дитини - задовільний: родина мешкає в однокімнатній квартирі, де дотримуються санітарно-гігієнічні норми, у дитини є окреме ліжко, стіл для навчання, одяг та взуття по сезону, комп`ютер. Зі слів матері, вона не дає кишенькових грошей доньці, може накричати на неї, декілька разів вдарила, бо дитина лінується, не поважає її думку. Родину взято на облік до Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та направлено до психолога (а.с.29-30).
Згідно з інформацією Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 4» від 26.11.2019 р. № 01-24/249, неповнолітня ОСОБА_1 спостерігається у Центрі, перебувала на диспансерному обліку, до Центру зверталася у супроводі матері. Медична картка дитини у Центрі відсутня (а.с.31).
Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.11.2019 р. (справа № 332/4365/19) ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП (а.с.32).
02.12.2019 р. матір ОСОБА_2 зверталася до служби у справах дітей щодо повернення її доньки на виховання. Але неповнолітня ОСОБА_3 відмовилась повертатися до матері. За інформацією Православного дитячого будинку « ОСОБА_6 », матір ОСОБА_2 відвідувала доньку у закладі, спілкувалась із нею, проте дівчина не виявила бажання повертатися додому. Психолог який на той час працював з неповнолітньою, не рекомендував повернення дитини в сім`ю матері. Питання повернення дитини у родину було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини 05.12.2019 р. та прийнято рішення: перенести розгляд питання надання дозволу на повернення неповнолітньої ОСОБА_1 в родину матері ОСОБА_2 на січень 2020 року.
На засіданні комісії з питань захисту прав дитини що відбулось 23.01.2020 р. матір ОСОБА_2 повідомила, що вона багато разів приїжджала до доньки в дитячий будинок «Надія», намагаючись налагодити зв`язок із нею. Також вона повідомила доньці свої правила та заборони, які матір вважає необхідними для подальшого нормального розвитку дитини. Крім того ОСОБА_2 додала, що її доньці комфортно в даному дитячому закладі, там вона відпочиває, тому і не хоче повертатися додому. Відповідно до висновку про психологічний стан дитини, загальний психологічний стан дитини добрий, спостерігається значне покращення, в порівнянні з попереднім дослідженням два місяці тому. Відповідно до заяви неповнолітньої ОСОБА_1 від 22.01.2020 року, дитина не хоче проживати з матір`ю ОСОБА_2 , тому що не бажає більше піддаватися домашньому насильству, образам, приниженню та фізичному насильству. Дитина не бажає більше підтримувати спілкування з матір`ю. На комісії було прийнято рішення надати відповідь матері ОСОБА_2 про недоцільність на даний час повернення неповнолітньої ОСОБА_1 , 2004 р.н., в її родину; та доручити фахівцям Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді продовжити роботу з неповнолітньою ОСОБА_1 , 2004 р.н., та її матір`ю для налагодження стосунків між ними.
Відповідно до листа Православного дитячого будинку «Надія» від 08.04.2020 р., неповнолітня ОСОБА_3 перебуває у їх закладі з 19.11.2019р. Протягом 5 місяців психологом дитячого будинку та педагогічним колективом проведена значна робота щодо налагодження взаємовідносин між Алією та її матір`ю. Дитиною пройдено складний шлях - від категоричного «ні» щодо проживання в сім`ї до письмового прохання повернути її додому, бо вона має велике бажання жити разом з мамою, яку, незважаючи ні на що, любить. ОСОБА_7 весь час спілкується з мамою, вона часто телефонує та приїжджає, спілкування проходить тепло та доброзичливо, дівчина мамі радіє (а.с.47).
ІНФОРМАЦІЯ_2 неповнолітня ОСОБА_1 виявила бажання повернутися в родину до матері ОСОБА_2 про що до відділу по Заводському району була надана відповідна заява (а.с.45). Проте ОСОБА_2 відмовилась повертати свою неповнолітню доньку ОСОБА_1 на виховання у свою родину, обґрунтовуючи таке рішення тим, що вона не бажає шкодити дитині, зачіпати її інтереси та заважати доньці влаштовувати власне життя (а.с.46).
Відповідно до листа Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 05.05.2020 р., за рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини 27.11.2019 р., 02.12.2019 р., 04.12.2019 р. з матір`ю проведено індивідуальні психологічні консультації. Попри те, що психолог рекомендував подовжити роботу, ОСОБА_2 відмовилась від консультацій через небажання дитини повернутися додому. Запропоновано соціальний супровід, але жінка відмовилась. За допомогою до Центру не зверталась. В телефонному режимі з ОСОБА_8 неодноразово проведено бесіди щодо повернення доньки до родини, про відповідальність за життя та здоров`я дитини. Зі слів ОСОБА_2 , вона найближчим часом вступить в шлюб з громадянином Німеччини та має намір переїхати на постійне місце проживання до нього. Відмовляється від обов`язків з виховання дитини, але буде її по можливості матеріально забезпечувати.
Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Положеннями ч.5 ст. 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання, зокрема спору про позбавлення батьківських прав, на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, вирішила: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення.
Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Враховуючі викладене суд приходить до висновку, що позов органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району є обґрунтованим, заснованим на законі, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь особи або закладу, яка буде здійснювати опіку над дитиною, починаючі з 07.05.2020р. до досягнення дитиною повноліття.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст рішення виготовлено 03.07.2020 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік