Справа № 545/2979/14-ц
Провадження № 4-с/545/3/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого - судді : Гальченко О.О.,

при секретарі : Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в залі суду справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся 23.04.2019 року до суду з скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича, посилаючись на те, що в провадженні Полтавського районного суду Полтавської області перебувають матеріали провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження. Надаючи відзиви на скаргу, приватним виконавцем та стягувачем надані додаткові відомості котрі не були відомі скаржнику на момент звернення зі скаргою, та потребують подачі додаткової скарги, визнання дій котрі були зроблені приватним виконавцем неправомірними, так і для всебічного розгляду справи, витребування від стягувача додаткових документів, котрі стосуються відступлення прав вимог за кредитними договорами та інші документи для дійсності спростування їхніх дій.

З відзиву приватного виконавця вбачається, що 21.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення експерта.

21.12.2018 року цього ж дня ним отримано вже звіт про оцінку майна, котра фізично за один день не могла бути зроблена експертом, це по-перше. По-друге немає відомостей, що результати звіту були направлені сторонам по справі.

Про результати звіту боржник повідомлений не був.

Також зазначено, що 21.01.2019 року надійшла заява від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» з наданням згоди на проведення реалізації.

Однак, 21.01.2019 року вже транспортний засіб був виставлений на торги, що є неприпустимим, так як до цього повинна була надана бути згода, а після цього можливо було б виставляти майно на торги.

Також, приватним виконавцем виставлено майно на торги передчасно, не дотримано строк для передачі, так як спочатку сторони повинні бути ознайомлені з результатом звіту, а після цього тільки виконавець має право виставляти майно на торги.

З відзиву ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» вбачається, що у ОСОБА_1 були інші не виконані зобов`язання перед банком, а саме кредитний договір № 001-16143-110113 від 11.01.2013 року, який начебто був відступлений TOB «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» 27.04.2018 року за договором № 409/К про відступлення права вимоги за кредитним договором.

Однак, повного пакету документів стосовно відступлення прав вимоги банком не надано, а лише витяг із договору про відступлення із зазначенням одного відступленого договору. Вважаю для всебічного розгляду необхідно витребувати з банка ( стягувача ) повний пакет документів, з необхідністю надання оригіналів для огляду в судовому засіданні, що стосується як кредиту по якому начебто відступалось право вимоги, так як кредитних справ.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження ( далі - документи виконавчого провадження ) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Відповідно до пункту 3 розділу 11 «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Наказом МЮУ № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстроване в МЮУ 30.09.2016 р. за № 1301/29431, виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами 3 - 16 п. 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує ( за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього «Порядку…» ) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів ( торгів за фіксованою ціною ) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби ( приватний виконавець ).

Таким чином, приватний виконавець не мав права передавати арештоване майно на електронні торги, якщо особа не ознайомилась з результатами визначення вартості майна. А тому передача майна є неправомірною та незаконною, так як боржник не був ознайомлений з вартістю майна визначеною експертом.

Відповідно до абз. 10 Розділу 10 «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», затвердженого Наказом № 127 від 24.05.2001 р., зареєстрованої в МЮУ 10.07.2001 р. за № 582/5773, поточні інвентаризаційно - оцінювальні роботи виконуються в присутності власника та завершуються його підписом в абрисі та ескізі.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав ( далі - оцінка майна ) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в ст. 9 цього Закону ( далі - нормативно-правові акти з оцінки майна ), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна проводиться на підставі договору між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки або па підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Однак, такий договір в рамках виконавчого провадження відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна : положеннях ( національних стандартах ) оцінки майна ( 1440-2003-п, 1442-2004-п, 1655-2006-п. 1185-2007-п ), що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень ( національних стандартів ) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно п. 56 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ № 1440 від 10.09.2003 р., звіт про оцінку майна, що складається у повній формі, повинен містити: письмову заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації, особистий огляд об`єкта оцінки ( у разі неможливості особистого огляду - відповідні пояснення та обгрунтування застережень і припущень щодо використання результатів оцінки )...

Однак, відсутні відомості про те, що експертом був проведений особистий огляд авто та визначення його вартості, так як 21.12.2019 року була призначена експертиза, та цього ж дня 21.12.2019р. був вже зроблений висновок експерта.

Таким чином, звіт про оцінку майна не може бути визнаним законним, так як проведений з порушенням, визначити ринкову вартість майна без його особистою огляду та співставлення поліпшень, недоліків не може визнатися незалежною та об`єктивною.

Додатково треба зазначити, що 03 липня 2012 року ОСОБА_1 уклав з ПАТ «Дельта-Банк» кредитний договір № К-4438010 ( надалі по тексту - кредитний договір ) відповідно до якого банк зобов`язувався надати грошові кошти в розмірі 120 000 ( сто двадцять тисяч гривень ) 00 копійок, строком до 02 липня 2019 року з остаточною виплатою за всі роки в сумі 265 459 ( двісті шістдесят п`ять тисяч чотириста п`ятдесят дев`ять гривень ) 57 копійок.

22 вересня 2014 року заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області по цивільній справі стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 125 109,85 грн.

09 лютого 2018 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Полтавським районним судом Полтавської області 15.12.2017 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта-Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 125 109,85 грн.

На підставі вищенаведених листів, було відкрито приватним виконавцем виконавче провадження.

Однак, стало відомо, що після поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» 27 квітня 2018 року було укладено договір № 409/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за яким борг за кредитним договором ОСОБА_1 був переданий іншій компанії.

Однак, також стало відомо у зв`язку з цим, що після відступлення прав вимоги 01 серпня 2018 року було відкрито виконавче провадження за заявою Банка, котрий вже не мав права пред`являти виконавчий лист до виконання та не являється стягувачем.

Згідно інформації Автоматизованої системи виконавчого провадження, 01.08.2018 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області - Скрипник Володимиром Леонідовичем відкрито виконавче провадження № 56891834 з примусового виконання виконавчого листа № 545/2979/14-ц виданого 15.12.2017 р., але самої постанови про відкриття виконавчого провадження боржник не одержував та приватним виконавцем не надано доказів одержання.

11.12.2018 року приватним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника, яким описав та вилучив у ОСОБА_1 автомобіль, котрий являється спільною сумісною власністю, а саме автомобіль марки ВАЗ 211010, 2010 року випуску, шасі ( кузов, рама ) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Даний автомобіль був переданий всупереч Закону України «Про виконавче провадження» представнику Державного підприємства «СЕТАМ» Полтавської філії - Куценко Наталії Євгенівни ( м. Полтава, вул. Пушкіна, 45, каб. 410 ).

21.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, яким призначено ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для виготовлення звіту про ринкову вартість майна.

Згідно п. 1.1. договору відступлення прав вимоги, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належну банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників-фізичних осіб.

Згідно п. 4.1. договору відступлення прав вимоги, грошові кошти в розмірі 3 119 407,27 грн. сплачені покупцем продавцю до моменту укладання цього договору на підставі протоколу електронних торгів № UA-EA-2018-03-13-000326-a від 11.04.2018 року складеного за результатами відкритих торгів ( аукціону ), переможцем яких став покупець.

Таким чином, банк ( ПАТ «ДЕЛЬТА-БАНК» ) не мав права подавати виконавчий лист до виконання, а приватний виконавець відкривати провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувана, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення ( поновити порушене право заявника ).

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця під час виконання судових рішень у цивільних справах» ( надалі по тексту постанова ), відповідно до ст. 383 ЦПК України, ч. 1 ст. 12, ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому, вони набувають процесуального статусу заявника.

Відповідно до п. 12 «Постанови…», скарга на рішення, дії або бездіяльність державної виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подасться до суду, який видав виконавчий документ ( ч. 2 ст. 384 ЦПК України ), незалежно від місця виконання судового рішення.

Згідно п. 18 «Постанови…», за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам ст. 210, 213, 387 ЦПК України.

Правовою позицією Верховного Суду України від 26 лютого 2016 року при розгляді справи № 6-3077цс15 було висловлено наступне, що за приписами ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ ( ч. 2 ст. 384 ЦПК України ).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст. 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (частина перша статті 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Таким чином, дана скарга повинна бути розглянута в порядку цивільного судочинства, судом який видавав виконавчий документ та розглядав цивільну справу.

Прохав :

- Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича в частині визначення вартості арештованого майна, автомобіля марки «ВАЗ 211010», 2010 року випуску, шасі ( кузов, рама ) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

- Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича в частині передачі арештованого майна, автомобіля марки «ВАЗ 211010», 2010 року випуску, шасі ( кузов, рама ) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на електронні торги системи ДП «СЕТАМ».

Представник заявника в особі адвоката - Кіндяка О.І. надав заяву про розгляд справи без його участі та у відсутності заявника в зв`язку з зловживанням приватним виконавцем своїми процесуальними правами, повністю підтримав скаргу із вказаних в ній підстав, надавши можливі докази на її підтвердження ( а. с. 67 т. 4 ).

Представник особи, дії якої оскаржуються приватний виконавець Скрипник В.Л. в судорві засідання не з`явився, надавши суду відзив на вкаргу ( а. с. 13-20 т. 1 ) та додаткові пояснення ( а. с. 53-60 т.4 ), де прохав відмовити в задоволенні скарги. Послався на те, що скаржником подано до суду заяву про долучення до матеріалів справи копії рецензії № 21-ЕР від 15 квітня 2020 р. в якості «доказу неможливості передачі арештованого майна на електронні торги за невірною та неринковою вартістю». А саме, згідно копії вказаної рецензії, Громадською організацією «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів» на замовлення ОСОБА_1 було проведення рецензування Звіту про незалежну оцінку майна № 858 від 21.12.2018 р., складеного ПП «Центр незалежної експертизи та оцінки». Порядок передачі майна на реалізацію регламентується положеннями розділу II «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 р. ( далі Порядок ).

Згідно п. 2 розділу II «Порядку…», організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно ( формування лота ) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Крім цього, у вказаному пункті передбачено дані, які повинна містити заявка на реалізацію арештованого майна.

Тобто, фактично передача майна на реалізацію в межах виконавчого провадження зводиться до формування виконавцем відповідної заявки. Відповідно, про порушення порядку передачі майна на електронні торги можуть лише свідчити наявність порушень, що стосуються заявки виконавця на реалізацію нерухомого майна до ДП «СЕТАМ» для формування лоту.

Пунктом 4 розділу II «Порядку…» встановлено, що організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби ( приватного виконавця ) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби ( приватного виконавця ) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Натомість, доказом протиправності передачі майна на електронні торги та наявності будь-яких порушень під час цього об`єктивно не може слугувати рецензія на звіт.

По-друге, згідно пункту 1 розділу II «Порядку…», реалізація майна здійснюється після визначення його вартості ( оцінки ) відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі, якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У зв`язку з тим, що протягом 10 днів з дня винесення постанови про опис та арешт майна ( коштів ) боржника від 11.12.2018 р. сторони не вчинили жодних дій щодо погодження вартості описаного та арештованого майна, виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та залучено для проведення оцінки арештованого майна ПП «Центр незалежної оцінки».

21.12.2018 р. надійшов звіт № 858 про незалежну оцінку майна, а саме : автомобіля «ВАЗ 211010», ДНЗ НОМЕР_2 , яким визначено ринкову вартість даного майна - 85 200,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

21.12.2018 р. сторонам виконавчого провадження направлено повідомлення про визначення вартості майна боржника. Факт направлення повідомлення підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, копія якого наявна в матеріалах справи.

У свою чергу, до скарги не додано жодного доказу того, що виконавцем не надсилались на адресу ОСОБА_1 копії процесуальних документів, в тому числі повідомлення про визначення вартості майна тощо.

Зі змісту Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не наділений повноваженням ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки, а зобов`язаний лише залучити експерта до участі у виконавчому провадженні та повідомити сторонам результати визначення вартості майна.

Таким чином, виконавцем чітко дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» щодо процедури залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні та повідомлення сторін про визначення вартості майна боржника.

По-третє, звіт по оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної?діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Отже, встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів».

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року по справі № 363/4243/16-ц.

По-четверте, повертаючись безпосередньо до рецензії № 21-ЕР від 15 квітня 2020 р., варто зазначити наступне.

Надана рецензія не підтверджує факт недостовірності проведеної оцінки та невірного визначення вартості майна, як про це стверджує скаржник. У свою чергу, виконавець, отримавши звіт про оцінку, зобов`язаний передати на реалізацію майно саме за ціною, встановленою в такому звіті та не може ставити під сумнів об`єктивність проведеної оцінки. А відповідно, твердження скаржника про «неринкову та невірну вартість майна» є лише суб`єктивним судженням останнього.

За результати рецензування звіту про незалежну оцінку №858, підготовленого ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», рецензентом зроблені зауваження, які по своїй природі є суто формальними та при цьому не зазначається, що вказані порушення в оформленні звіту вплинули на результат оцінки. Натомість, незрозуміло, чому із можливих висновків за результатами рецензування рецензент обрав найкатегоричніший за відсутності будь-якого обгрунтування цьому.

При цьому, звертає увагу суду, що особа, яка оцінювала майно - автомобіля «ВАЗ 211010» ДНЗ НОМЕР_2 - ОСОБА_3 , є оцінювачем суб`єкта господарювання оціночної діяльності ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача, яке дозволяє здійснювати таку оцінку, та яку було залучено виконавцем для цілей виконавчого провадження.

Крім того, даний суб`єкт оціночної діяльності був попереджений приватним виконавцем про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові. У свою чергу, постанова приватного виконавця від 21.12.2018 р. про призначення даного суб`єкта оціночної діяльності для оцінки майна боржника у виконавчому провадженні не оскаржувалася боржником.

Натомість, оцінювачі : ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими було проведено рецензування на замовлення ОСОБА_1 не попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих відомостей.

В подальшому приватний виконавець Скрипник В.Л. кожного разу надавав суду клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з його зайнятістю в інших судових засіданнях, надаючи підтвердження про виклики без надання доказів щодо підтвердження участі у відповідних судових засіданнях.

ПАТ «Дельта Банк» надав відзив на скаргу ( а. с. 118-120 т.1 ), в якому прохав відмовити в задоволенні скарги в звязку з безпідставністю.

ДП «Сетам» надав письмові пояснення ( а. с. 53-57 т.3 ) по скарзі ОСОБА_1 , зазначивши, що ДП діяло виключно на підставі наданих приватним виконавцем документів, ніяким чином не порушило права ОСОБА_1 . В подальшому стягувач та заінтересовані особи в судове засідання повторно з невідомих суду причин, хоча були повідомлені належним чином, про що маються підтвердження в матеріалах справи.

Тому, суд вважає можливим розгляд скарги по суті у відсутності не з`явившихся сторін по наявним матеріалам справи, які є достатніми для вірного вирішення скарги по суті.

Суд, дослідивши надані та витребувані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено обставини, на які скаржник послався в скарзі та вони повністю доводяться матеріалами справи на а. с. ( 22 29 т.1, 36-96 т.1, 189 т. 1, 125-151 т.1, 1 47 т.2, 59-250 т. 2, 1-237 т.3, 4-31 т.4, 37-39 т.4 ).

Враховуючи відзив та пояснення, копії виконавчого провадження, надані приватним виконавцем, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з вказаних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, ст.ст. 3, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича задовольнити.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області - Скрипника Володимира Леонідовича в частині визначення вартості арештованого майна, автомобіль марки «ВАЗ 211010», 2010 року випуску, шасі ( кузов, рама ) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати неправомірними дії приватного виконавця Виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича в частині передачі арештованого майна, автомобіль марки «ВАЗ 211010», 2010 року випуску, шасі ( кузов, рама ) № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на електронні торги системи ДП «СЕТАМ».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: О. О. Гальченко