Справа № 663/1785/20
Провадження № 2/663/652/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Скадовськ

Суддя Скадовського районного суду Херсонської області Шульга К. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, приватного виконавця Манікіна Дмитра Сергійовича про скасування виконавчого напису та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.12.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., зареєстрований в реєстрі за №33367, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника; скасувати постанову ВП №61040406 від 11.02.2020 приватного виконавця Манікіна Д. С. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника; сплату судового збору стягнути з приватного нотаріуса Хара Н. С. свідоцтво №6685.

За приписами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст.177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ЦПК України.

Частина перша статті 48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

ОСОБА_1 , будучи позивачем, пред`явила позов до приватного нотаріуса та приватного виконавця.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

Тобто, відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

Тобто, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього суми заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі.

Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Щодо пред`явлення позову до приватного виконавця та заявлення вимоги про скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, необхідно звернути увагу на наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби (ДВС) або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), тобто не за рішенням, ухваленим судом, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, що врегульовано як статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження», так і статтею 287 КАС України.

Таким чином, позивачу необхідно визначитися із суб`єктним складом даної справи та заявленими вимогами. При цьому, приватний нотаріус та приватний виконавець можуть бути залучені до участі у справі як треті особи на стороні відповідача, якщо буде встановлено, що рішення у справі може у подальшому вплинути на їхні права та обов`язки.

Крім того, згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2020 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102,00 грн., тобто при зверненні фізичної особи до суду з позовом, у якому заявлено вимогу немайнового характеру, позивач повинен сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, судовий збір не сплатила.

Пільги щодо сплати судового збору передбачені ст.5 Закону України «Про судовий збір», яка містить вичерпний перелік позивачів, які звільняються від сплати судового збору.

Позивач не повідомила про наявність підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Одночасно, позивач заявила вимогу про стягнення судового збору з приватного нотаріуса.

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судові витрати покладаються на відповідача у разі задоволення позову; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, позивач повинна сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному чинним законодавством.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи викладене, даний позов підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для визначення кола учасників справи та заявлених вимог, а також сплати судового збору з наданням відповідних підтверджуючих документів.

Керуючись ст.ст.136, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни, приватного виконавця Манікіна Дмитра Сергійовича про скасування виконавчого напису та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, залишити без руху.

Призначити позивачу строк для усунення вказаного недоліку протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення вказаних недоліків в зазначений строк, позов буде вважатися не поданим та повернуто позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Шульга