Дата документу 03.06.2020
Справа № 320/1146/18
Провадження № 2/937/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Редько О.В.,

за участю секретаря - Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н ОВ И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Позивач звернулась до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить:

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача - ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 31 323 грн. 19 коп.;

- стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь позивача - ОСОБА_1 судові витрати, а саме судовий збір в сумі 704 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 000 грн. 00 коп.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач - ОСОБА_1 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 . На території земельної ділянки розташовані будівлі та споруди, що необхідні для задоволення житлових, соціальних та побутових потреб. 07 серпня 2017 року діти відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають по АДРЕСА_2 , перебуваючи без нагляду батьків, знаходячись біля домоволодіння позивача, за допомогою сірників підпалили суху траву, полум`я якої перекинулось на господарські будівлі, спричинивши таким чином пожежу. Вогнем були знищені сінник, два сараї для утримання крупної рогатої худоби, сарай для утримання овець, пошкоджено курятник, в якого згорів дах. Всі споруди були зведені позивачем та її чоловіком - ОСОБА_6 протягом 1989 - 1992 років. Після смерті чоловіка позивача, вона зареєструвала своє право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , стала одноособово користуватись домоволодінням. Споруди були зведені без улаштування фундаменту, мали певні характеристики. Сінник розміром 14х4,5 метри, висота 4 метри, площа 63 м2. Складався з брусу в кількості 17 шт. січенням 200х200 мм, 4,5 метри, стіни виконані з дошки шириною 40 мм, підлога з дошки шириною 30 мм, дах складався з брусу в кількості 10 шт. січенням 60х60 мм, довжиною 4,5 метри, покрівля із шиферу, в кількості 140 листів. Сарай для утримання крупної рогатої худоби розміром 6х4 метри, висота 2,7 метри, площа 24 м2. Складався з брусу в кількості 9 шт. січення 200х200 мм, довжиною 2,3 метри, стіни подвійні, виконані з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, підлога з дошки шириною 50 мм, стеля подвійна, виконана з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, дах складався з брусу в кількості 5 шт. січенням 60х60 мм, довжиною 4,5 метри, застелений руберойдом і накритий шифером. Сарай для утримання крупної худоби розміром 5х4 метри, висота 2,7 метри, площа 20 м2. Складався з брусу в кількості 9 шт. січенням 200х200 мм, довжиною 2,3 метри, стіни подвійні, виконанні з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, підлога з дошки шириною 50 мм, стеля подвійна, виконана з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, дах складався з брусу в кількості 4 шт. січенням 60 мм, довжиною 4,5 метри, застелений руберойдом, і накритий шифером. Сарай для утримання овець розміром 9х3,5 метри, висота 2,7 метри, площа 31,5 м2. Складався з брусу в кількості 12 шт. січенням 200х200 мм, довжиною 2,3 метри, стіни подвійні, виконані з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, підлога з дошки шириною 50 мм, стеля подвійна, виконана з дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач із скловати, дах складався з брусу в кількості 10 шт. січенням 60х60 мм, довжиною 3,5 метри, застелений руберойдом і накритий шифером. Покрівля даху сараїв для утримання крупної рогатої худоби та сараю для утримання овець складалась з шиферу крупної хвилі в загальній кількості 80 листів. Знищений дах курятнику мав площу 16,6 м2 та складався з балок січенням 200х200 мм, довжиною, 2,5 метри в кількості 5 шт. Стеля подвійна, виконана з дошки шириною 40 мм, між дошками закладено утеплювач із скловати, застелена руберойдом, покрівля з шиферу в кількості 12 шт. За фактом пожежі Мелітопольським ВП ГУНП в Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2017 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України за № 0004222. За результатами досудового розслідування слідчим було винесено постанову про закриття кримінального провадження з підстав недосягнення малолітніми діти віку кримінальної відповідальності. Знищені господарські споруди не були введені в експлуатацію, тому їх вартість визначена по собівартості витрачених на їх зведення матеріалів. Вартість пиломатеріалів, з яких складались споруди, визначена виходячи з вартості дров хвойних порід станом на момент пожежі. Інших буд вільних матеріалів - виходячи з їх ринкової вартості. Після пожежі, в ході складення працівниками поліції протоколу огляду місця події, відповідач ОСОБА_2 обіцяла ОСОБА_1 відшкодувати завдані пожежею збитки, та просила позивача не звертатись до правоохоронних органів за фактом неналежного догляду за дітьми. Позивач, будучі запевненою відповідачем в добровільному відшкодуванні збитків, звернулась до поліції із заявою про припинення перевірки за фактом пожежі. Після винесення дільничним офіцером поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Арутюновим Д.Б. висновку від 14.08.2017 про припинення перевірки за фактом пожежі, відповідачі, розуміючи, що вони уникли відповідальності за неналежний догляд за дітьми, в категоричній формі відмовили ОСОБА_1 відшкодовувати збитки. У зв`язку з цим позивач звернулась до прокуратури із відповідним зверненням, за результатами розгляду якого до ЄРДР внесено відомості за фактом пожежі, та проведено досудове розслідування, в ході якого встановлені винуватці пожежі. Несумлінне ставлення відповідачів до обов`язку виховання у своїх діях обережного ставлення до вогню та їх ухилення від неналежного нагляду за дітьми, призвело до наслідків у вигляді пожежі, якою позивачу - ОСОБА_1 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 31 323 грн. 19 коп. Крім того, на момент звернення до суду з позовом, ОСОБА_1 понесла судові витрати, які полягають в сплаті судового збору та сплату за правничу допомогу.

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Представник позивача - адвокат Коваленко М.Ю. в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі, оскільки сума завданої матеріальної шкоди підтверджена доказами та обґрунтована.

Від відповідача ОСОБА_2 на адресу суду надійшли письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено наступне. Факт пожежі і пошкодження внаслідок пожежі відповідачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не заперечується, однак з сумою завданого збитку вони не згодні. Будівельні матеріали, з яких збудовані тимчасові споруди та пошкоджені від пожежі не відповідають дійсній їх кількості, розміру, а деякі взагалі були відсутніми. Споруди ніде не значились, державної реєстрації не мали, були збудовані ще до купівлі житлового будинку, а тому чоловіку позивача - ОСОБА_6 дістались задарма, про що свідчить договір купівлі - продажу від 13 липня 1992 року. Відповідача пропонували позивачу сплатити 7 000 грн. 00 коп., але вона відмовилась, зазначивши, що потрібно сплатити не менше 10 000 грн. 00 коп. Розміри тимчасових споруд завищені, оскільки вони є набагато нижчими, приблизно від 1,5 м до 1,7 м, по ширині становлять біля 3 м., в довжину 4 м. Позивач набула право власності на будинок АДРЕСА_1 09 січня 2014 року, тому позивач не могла приймати участь в будівництві господарських споруд. Крім того, тимчасові споруди позивачем не використовувались більше десяти років. Знаходження тимчасових споруд, які були пошкоджені від пожежі, в непридатному стані, підтверджується також і технічними нормами їх використання на протязі певних строків, після спливу цих строків будівельні матеріали, з яких були збудовані ці споруди вже непридатні. Спорудженнями прийнято називати все, що зведено людиною для задоволення матеріальних і культурних потреб суспільства. Серед різноманітних споруд особливу групу становлять будівлі. Всі будівлі та споруди в залежності від ступеня довговічності і вогнестійкості основних конструкцій, їх експлуатаційних якостей і з урахуванням економічності і народногосподарської течії, а також архітектурно - художньої виразності ділять на 4 класи. До 4 класу відносяться 1-2 поверхові будинки та інші будівлі, до яких пред`являються мінімальні вимоги. Розподіл будівель на класи має на меті виявити для них економічно доцільні рішення. Довговічність будівлі та споруди визначається їх здатністю зберігати в часі задані якості в певних умовах при встановленому режимі експлуатації без руйнувань і деформації. Вона забезпечується застосуванням таких матеріалів, які мають розрахункову міцність, і мають необхідно морозо - волого, біо - і корозійну стійкість. По довговічності (строку служби) будівель і споруд встановлено три ступені: 1-й не менше 100 років; 2-й не менше 50 років; 3 - не менше 20 років. Будівлі зі строком перебування до 20 років відносяться до розгляду тимчасових споруд. Нормативний строк служби шиферу складає 30 років. Крім того, існують різні види руберойду на дах. Однак існує істотний недолік - термін експлуатації при якісному монтажі не перевищує 10 років. Згідно з Будівельними правилами розробленими Луцьким національним технічним університетом експлуатація дерев`яних конструкцій при умовах їх нормальної експлуатації становить по нормам: для капітальних споруд - 50 років, сільськогосподарських будівель - 20 років і для тимчасових будівель - 10 років. Нормальними умовами експлуатації є такі, при яких дерев`яні конструкції не пошкоджуються, навантаження, що діють на них, не перевищують їх несучої спроможності, а температура та вологість не перевищують допустимих. При порушенні цих умов дерев`яні конструкції можуть передчасно втратити свою несучу спроможність і жорсткість. Температурно - вологісний режим має вирішальне значення для довговічності дерев`яних конструкцій, оскільки його порушення веде до зволоження і загнивання або перегріву і послабленню міцності деревини. При огляді особлива увага повинна приділятися цілісності і водонепроникності даху. В місцях контакту з бетоном та каменем повинна бути перевірена збереженість гідроізоляції і відсутність конденсаційного зволоження деревини. З позовної заяви вбачається, що всі споруди виготовлені були з дерева і розташовані безпосередньо на землі без будь - якого фундаменту і ізоляції, отже, під час дощу, танення снігу безпосередньо знаходились у воді понад 25-30 років. Крім того, за Державними будівельними нормами України конструкції будинків і споруд покриття будинків і споруд ДБН В.2.6-14-97 Том, 1, 2, 3 офіційне видання, затверджені наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури від 07 травня 1997 року № 76 та введені в дію з 01 січня 1998 року встановлені гарантійна строки безремонтної служби покрівель. Залишки шиферу після пожару позивач використала в себе для огорожі, а дерев`яні споруди застосовує для опалення житлового будинку в якому вона мешкає.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача ОСОБА_1 . Сусіди ніколи не заходили на територію домоволодіння ОСОБА_1 , тому не могли бачити скільки там знаходиться господарських будівель, з яких матеріалів вони побудовані, та які заміри цих будівель. На територію домоволодіння ОСОБА_1 взагалі ніхто не міг потрапити, навіть працівники комунальних служб. Відповідач зазначила, що вона визнала той факт, що саме її діти підпалили сіно, внаслідок чого сталась пожежа. ЇЇ син ОСОБА_7 взяв сірники, а донька ОСОБА_8 підпалила сіно, яке було на подвір`ї, внаслідок чого виникла пожежа. Полум`я швидко перекинулось на господарські будівлі ОСОБА_1 , оскільки сіно було розкидано по всьому подвір`ї ОСОБА_2 . Однак позивач завищила суму відшкодування, яка повинна бути стягнута внаслідок пожежі, оскільки господарські будівлі були значно менші за розмірами та незрозуміло з яких саме матеріалів побудовані. Наприклад, курятник був висотою трохи більше, ніж будка її собаки. Будинок, в якому мешкає позивач оцінюється в суму 50 000 грн., тому незрозуміло на підставі чого сума шкоди складає 30 000 грн. Щодо кількості господарських будівель зазначила, що у позивача дійсно був курятник, два сараї для великої худоби, сарай для овець, але всі вони були побудовані як землянки, дошкою всередині не були оббиті. Більше нічого щодо стану господарських будівель пояснити не може, оскільки заходила всередину будівель лише одного разу. Особисто заміри будівель не робила. Після того, як сталась пожежа вона з позивачем домовилась, що сума відшкодування шкоди буде складати 5 000 грн. Крім того, родина ОСОБА_3 повинні були побудувати сарай, в якому позивач буде складати вулики та відремонтувати дах курятника, прибрати все сміття з подвір`я, яке залишилось після пожежі. Дах курятника не згорів, оскільки вони під час пожежі його розібрали, щоб врятувати качок та іншу птицю. Пізніше позивач зазначила, що сума шкоди в розмірі 5 000 грн. замала, необхідно сплатити 7 000 грн. відповідач придбала балки та шифер для того, щоб відремонтувати курятник, але позивач не погодилась з цим та зазначила, що вона оцінює суму завданої шкоди в розмірі 17 000 грн. Відповідач не погодилась з цією сумою та запропонувала ОСОБА_1 звернутись суду. Крім того, відповідач зазначила, що ОСОБА_1 після пожежі використовувала дошки для опалення будинку. Багато залишилось шиферу. Позивачу пропонували капітально розібрати будівлі після пожежі та сплатити за матеріали 5 000 грн., однак вона відмовилась. Таким чином, вона частково визнає позовні вимоги, а саме в сумі 10 000 грн.

Представник відповідача - адвокат Ярошенко О.П. позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 10 000 грн., оскільки сума заявленої матеріальної шкоди в розмірі 31 323 грн. 19 коп. необґрунтована, не підтверджена доказами. Не проводилась експертиза, щоб визначити точну суму завданої шкоди, спричиненої внаслідок пожежі, сума шкоди ґрунтується лише на припущеннях позивача. В постанові слідчого про закриття кримінального провадження розписана сума завданого збитку, однак слідчий також не призначав експертизу, не складав протокол огляду місця події.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що була пожежа, горіли господарські будівлі ОСОБА_1 , а саме сінник, сарай для корів, інші будівлі, приблизно було шість господарських будівель. Господарські будівлі були побудовані добре. Раніше свідок працював разом з померлим чоловіком ОСОБА_1 в радгоспі, там же останній отримував будівельний матеріал на господарські будівлі. Стіни були побудовані в дві дошки, дах був з шиферу. Будівлі ОСОБА_6 будував приблизно в 80 - 90 роках. Господарські будівлі були приблизно висотою 2,5 метра, сінники приблизно 5 метрів. На сіннику даху не було. Коли сталась пожежа майже все село намагалось загасити полум`я. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спочатку домовились про суму відшкодування збитків завданих внаслідок пожежі. Сума відшкодування складала приблизно 7 000 грн. чи 10 000 грн. ОСОБА_2 була згодна сплатити вказану суму ОСОБА_1 . Однак минуло вже 2 роки, а родина ОСОБА_3 нічого ОСОБА_1 не відшкодувала. На теперішній час будівельні матеріали за такі гроші вже неможливо придбати. Після пожежі всі господарські будівлі знищені, користуватися ними більше неможливо. До того як помер ОСОБА_6 , вони тримали корів, телят.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила, що вона та ОСОБА_1 є сусідами. Вона бачила пожежу, горіли господарські будівлі, вибухав шифер. Горіли свинарник, курятник та інші сараї. Перед пожежею вона бучила господарські будівлі, вони були високі, деякі були дерев`яні, але з якого дерева побудовані не відомо. Стан господарських будівель був нормальний, оскільки ОСОБА_1 тримала якусь худобу. На час виникнення пожежі корів у ОСОБА_1 вже не було. Господарські будівлі будував чоловік позивача - ОСОБА_6 . Він отримував будівельний матеріал в радгоспі, а будинок, в якому вони мешкали також належав радгоспу. Щодо причин виникнення пожежі зазначила, що наче пожежу вчинили діти родини ОСОБА_3 . Чи домовлялись ОСОБА_1 з родиною ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок пожежі їй невідомо.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що вона є онукою ОСОБА_1 . В день, коли сталась пожежа вона була в бабусі. Вона вийшла на вулицю, щоб нагодувати курчат та почула, що біля сінника грали діти, грались сірниками чи палили вогнище, точно вона не знає. Раптово спалахнув вогонь, діти почали галасувати і убігли. Після цього вона підійшла до сусідів та сказала, що їх діти підпалили сіно. Сусіди вибігли, почалась пожежа. В цей час вона побігла до бабусі повідомити про те, що почалась пожежа. Вони разом вийшли надвір, був вітер. Побачили, що почали горіти сараї ОСОБА_1 ОСОБА_12 разом з бабусею почали рятувати курчат. В день, коли старалась пожежа води не було, тому свідок подзвонила матері та брату та сказала, щоб вони бігли до бабусі допомагати гасити пожежу. В цей час почали горіти всі господарські будівлі, шифер почав стріляти, вони самостійно намагались погасити пожежу. Свідок зазначила, що в них було 2 корівника шириною приблизно 4 метри, сінники, свинарник, курятник, які внаслідок пожежі згоріли. Будівлі були дерев`яні, утеплені скловатою, крім сінника. Всі господарські будівлі буди в нормальному стані, могли використовуватись за призначенням. В день пожежі ОСОБА_2 намагалась допомогти погасити вогонь. В той день розмов про відшкодування шкоди не було. Вже пізніше бабуся та ОСОБА_2 розмовляли про відшкодування шкоди спричиненої внаслідок пожежі, остання пропонувала сплатити 5 тис. грн. Однак нічого відшкодовано не було. Взагалі ОСОБА_2 сказала бабусі, щоб вона зверталась в суд. На теперішній час все, що було знищено пожежею прибрано.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 та родина ОСОБА_3 є її сусідам. 7 серпня 2017 року вдень приблизно о 12 годині вона пішла доїти корів та побачила вогонь. Вона кинула відра та побігла додому, оскільки в неї підведений газ. Викликали пожежників. Людей надворі, де сталась пожежа, було багато. Горіли господарські будівлі, стріляв шифер. Свідок також допомагала гасити полум`я. Коли почали гасити вогонь ОСОБА_2 бігала за своїми дітьми, однак її також примусили гасити полум`я. Крім того, свідок зазначила, що ніколи не була на території домоволодіння ОСОБА_1 тому нічого не може сказати про розміри господарських будівель. Однак бачила, що дах був перекритий шифером. З чого були побудовані господарські будівлі також невідомо. Зі слів односельчан знає, що пожежа виникла внаслідок підпалу сіна дітьми родини ОСОБА_3 , однак особисто вона не бачила хто саме підпалив сіно. Раніше ОСОБА_1 тримала гусей, курей, свиней, однак після чоловіка було важко поратись з худобою. На момент пожежі у ОСОБА_1 були кури. Більше нічого пояснити вона не може.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що пожежа сталась в серпні 2017 року приблизно в обідній час. Діти підпалили сіновал. Полум`я спалахнуло на території домоволодіння родини ОСОБА_3 , потім перейшло на територію домоволодіння ОСОБА_1 , загорілись господарські будівлі. Господарські будівлі він не будував, однак йому відомо, що вони будувались померлим чоловіком ОСОБА_1 - ОСОБА_6 ОСОБА_6 отримував будівельні матеріали в радгоспі. Господарські будівлі до пожежі були придатні для використання. Побудовані були з дерева, дах був з шиферу. Висота господарських будівель становила приблизно 2,5 метра. Будинок, в якому мешкає ОСОБА_1 будувався ще в 1981 році, раніше будинок належав радгоспу. Яким чином ОСОБА_1 отримала у власність будинок йому невідомо.

На підставі ст. 92 ЦПК України позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні була допитана як свідок про відомі їй обставини, що мають значення для справи. Так, свідок ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є її сусідами, дружніх чи неприязних стосунків між ними немає. Всі події стались в серпні 2017 року. Діти родини ОСОБА_3 запалили сіно, все почало горіти, сінник, сараї для худоби, курятник. Господарські будівлі були побудовані з дерев`яної дошки - дуб, сосна, береза, утеплені скловатою, дах був накритий шифером, руберойдом. Висота сараїв становила приблизно 2,5 м. Курятник був побудований з ракушняка, тому під час пожежі впав лише дах. На час пожежі вона тримала качок та курей. Господарські будівлі будувались її чоловіком ОСОБА_6 поступово протягом 90- років. Кожний сарай своєчасно ремонтувався та використовувались за призначенням до 2014 року. Коли чоловік позивача ОСОБА_6 помер, вона тримала ще деякий час свиней та корову. ОСОБА_2 не заперечувала, що пожежа сталась внаслідок підпалу її дітьми сіна. Розмова про відшкодування завданої матеріальної шкоди з ОСОБА_2 була. Спочатку ОСОБА_2 запропонувала сплатити 5 000 грн., однак позивач була згодна на суму 10 000 грн. відповідач нічого сплатила. Щодо наданого розрахунку в розмірі 31 323 грн. 19 коп. збитків позивач зазначила, що ціни на будівельні матеріали розраховувались мінімальні. Крім того, сільською радою було надано довідку з приблизним розрахунком завданої шкоди. Після пожежі ОСОБА_2 обіцяла, що прибере все сміття, однак нічого не зробила. Після пожежі була оперативна група, пожежники, брали якісь дошки для проведення експертизи. Був складений акт про пожежу, який ОСОБА_2 підписала. Під час проведення досудового розслідування сума завданого збитку також була встановлена зі слів позивача. Просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

20 жовтня 1973 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Запоріжжя, зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис № 38 /Т. 1 а.с.15/.

13 липня 1992 року між Учбово - опитним господарством Мелітопольського інституту механізації сільського господарства та ОСОБА_6 було укладено договір про купівлю - продаж 12/25 часток житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями /Т. 1 а.с. 14/.

З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 належало ОСОБА_6 , інші 13/25 частин житлового будинку належали ОСОБА_16 /Т. 1 а.с.19-21 / .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 305 /Т. 1 а.с.16/.

09 січня 2014 року ОСОБА_1 отримала спадщину, яка складається з 12/25 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю - ОСОБА_6 на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку садибного типу з господарчими будівлями, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.01.2014 року посвідченого приватним нотаріусом Мелітопольського районногоо нотаріального округу Запорізької області Чупрун Т.А., зареєстрованого в реєстрі за № 38 /Т. 1 а.с.17/.

Крім того, право власності ОСОБА_1 на 12/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /Т. 1 а.с.17 зв. - 18/.

Згідно акту уточнення площі присадибної земельної ділянки від 19.10.2017 року Полянівським сільської головою Дутко Л.С. , спеціалістом землевпорядником сільської ради Джуровою О.С. , за заявою мешканки с. Лазурне ОСОБА_1 в її присутності та присутності сусідів ОСОБА_19 , ОСОБА_2 , проведено уточнення площі та меж присадибної земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою 12/25 житлового будинку, 1/2 літньої кухні належать ОСОБА_1 . Розподіл земельної ділянки проходить від центру будинку, до центру літньої кухні і далі до кінця присадибної земельної ділянки довжиною 80 м., загальною площею 0,13 га. Ширина ділянки ОСОБА_1 по вулиці становить 16 м., на кінці городу 14 м. Ширина суміжної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_16 - по вулиці становить 18 м., на кінці городу 22 м . За результатами проведених вимірів межа між суміжними земельними ділянками підлягає вирівнюванню із зміщенням на 2 м в сторону присадибної ділянки ОСОБА_16 /Т. 1 а.с.22/.

Згідно довідки № 243 від 13.02.2018 року виданої виконавчим комітетом Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області ОСОБА_1 дійсно прописана та проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 16.05.1981 року /Т. 1 а.с. 23/.

Згідно акту про пожежу від 07.07.2017 року складеного головним інспектором відділу ЗНС Мелітопольського МРУ Головного управління ДСНС України у Запорізькій області майора служби ЦЗ Скляр Сергієм Григоровичем 07 серпня 2017 року о 12 годині 00 хвилин на території приватного домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено пожежу. Пожежу ліквідовано 07 серпня 2017 року о 14 годині 39 хвилин, внаслідок пожежі знищено навіс з сіном, надвірні спору. Сума завданих збитків приблизно складає 30 000 грн. /Т.1 а.с. 24/.

Згідно акту депутата Полянівської сільської ради встановлено, що внаслідок загоряння соломи в ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , яку запалили її діти, почалась пожежа. Вогонь перейшов на господарські будівлі ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Внаслідок пожежі в ОСОБА_1 знищені 2 дерев`яних сараї, 2 сенажника, 1 сарай для овець, сарай для поросят, 2 курятника /Т.1 а.с.29/.

Згідно довідки № 1004 від 22.09.2017 року виданої виконавчим комітетом Полянівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області 07 серпня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 сталась пожежа. Внаслідок пожежі знищені господарські будівлі. Сума завданого збитку приблизно складає 35 000 грн. - 40 000 грн. /Т.1 а.с.30/.

Згідно висновку № 11045 за результатом перевірки матеріалів ЄО № 16264, 16275, 16276, 16289, 16293 від 07.08.2017 року без ознак кримінального правопорушення від 14.08.2017 року дільничний офіцер поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції Арутюнов Д.Б. розглянув матеріали ЄО № 5507 від 04.04.2017 року та встановив наступне. 07.08.2017 року до чергової частини Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 про те, що 07.08.2017 року за вказаною адресою сталася пожежа п`яти господарчих споруд. Будучи опитана ОСОБА_1 пояснила, що 07.08.2017 року об 11 годині 45 хвилин сталося пожежа п`яти господарчих споруд. Дану пожежу вона стала ліквідовувати самостійно. Вона підозрює, що її господарські споруди підпалили сусідські малі діти родини ОСОБА_3 . ОСОБА_2 пояснила, що їй стало відомо від своїх малолітніх дітей, що вони 07.08.2017 року розпалили багаття у дворі, від якого зайнялась суха трава та рядом сараї з сіном сусідки ОСОБА_1 . Вона зобов`язалась відшкодувати завдані збитки ОСОБА_1 . В ході розгляду даного матеріалу від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій вона просить подальшої перевірки за її зверненням до поліції не проводити, так як в ситуації яка склалась вона розібралась самостійно, претензій не має. Згідно висновку про причину пожежі Мелітопольського МРУ ГУ ДСНС України в Запорізькій області, найбільш ймовірною причиною пожежі є занесення джерела запалювання з зовні невстановленою особою. На підставі вказаного перевірка за зверненням ОСОБА_1 припинена /Т.1 а.с.25/.

Постановою старшого слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області майора поліції Казакова А.А. від 20 листопада 2017 року кримінальне провадження № 0004222 було закрито за відсутністю в діях малолітнього ОСОБА_4 , 2011 року народження та малолітньої ОСОБА_5 , 2010 року народження складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України /Т.1 а.с. 27-28/.

Крім того, на виконання ухвали суду про витребування доказів Мелітопольським ВП ГУНП в Запорізькій області були надані копії матеріалів кримінального провадження № 0004222. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 07 серпня 2017 року проводився огляд місця події. В протоколі огляду місця події зазначено, що огляд проводився в будинку АДРЕСА_1 . Територія домоволодіння огороджена парканом. Вхід на територію подвір`я здійснюється через металеві ворота сірого кольору, що обладнана замком, який під час проведення був візуально не пошкоджений. При вході на подвір`я з правої сторони від воріт на відстані 6 метрів знаходиться одноповерховий будинок. За будинком на відстані 20 метрів знаходиться сінник розміром 7х4 метри, який під час огляду тліє, димить та має ознаки горіння. Біля сіннику на землі знаходяться обвуглені частини шиферу та дерева. Також на відстані 1 метра від сінника на площі розміром 7х10 метрів на землі лежать обвуглені фрагменти шиферу та деревини. Також на відстані 20 метрів від вказаної рами знаходяться 20 дерев`яних листів. Під час огляду було виявлено та вилучено фрагмент обвугленої деревини з частини обвугленого стовпа. Більше в ході огляду нічого не вилучалось. Огляд проводився в денну пору доби при природному освітленні, температура +35С. Постановою прокурора Мелітопольської місцевої прокуратури Нагорного В.А. від 02 лютого 2018 року постанову слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Казакова А.А. від 20.11.2017 року про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України була скасована. /Т.2 а.с.148-149/.

Постановою старшого слідчого Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області Кузьміна С.Ю. від 03.04.2020 року кримінальне провадження № 0004222 було закрито за відсутності в діях малолітнього ОСОБА_4 , 2011 року народження та малолітньої ОСОБА_5 , 2010 року народження складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України /Т.2 а.с.80-81/.

Згідно відповіді Державного підприємства «Мелітопольське лісомисливське господарство» від 10.11.2017 року № 01-06/485 станом на 07 серпня 2017 року роздрібна ціна 1 метру кубічного дров довжиною 2 м хвойних порід складала 498 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ /Т.1 а.с.31/.

Згідно наданих позивачем роздруківок інтернет ресурсів вбачається, що 1 кв.м. теплозвукоізоляції становить 17 грн. 80 коп., 1 кв.м. руберойду становить 6 грн. 00 коп., один лист шиферу б/у становить 40 грн. 00 коп. /а.с.33-35/.

Згідно наданого позивачем розрахунку розміру шкоди, спричиненої ОСОБА_1 внаслідок пожежі 07.08.2017 року встановлено наступне.

Вартість будівельних матеріалів: Пиломатеріали б/в за ціною дров хвойних порід 498 грн./м3 ; шифер б/в - 40 грн. / шт.; теплоізоляційний матеріал з скловолокна - 17 грн. 80 коп. / м2 , руберойд - 6 грн. 00 коп. / м2 . Об`єм пиломатеріалів визначався за формулою: V (об`єм пиломатеріалів) = L (довжина)*В (вершина)*Н(висота)*кількість штук.

Сінажник (сховище для зберігання сіна) (розміри 14х4,5 метри, висота 3,5 метри, площа 63 м2 ), стіни з обрізною дошки шириною 40 мм, підлога з обрізної дошки шириною 30 мм, несучі опори з брусу соснового 60х60 мм довжиною 4,5 метри в кількості 15 шт., покрівля з шиферу в кількості 140 штук:

Брус 200х200 мм - 2,38 м3 вартістю (2,38 м3* 498 грн.) = 1185, 224 грн.

Дошка 40 мм (стіни) - 5,18 м3 вартістю (5,18 м3 *498 грн.) = 2579, 64 грн.

Дошка 30 мм (підлога) - 1,83 м3 вартістю (1,83 м3 *498 грн.) = 986, 04 грн.

Брус 60х60 мм (дах) - 0,243 м3 вартістю (0,243*498 грн.) = 121, 01 грн.

Всього: 9,633 м3 вартістю 4 797 грн. 23 коп.

Шифер 140 шт. (покрівля) вартістю (140 шт. * 40 грн.) = 5600 грн.

Загальна вартість будівельних матеріалів Сінажника (сховища для зберігання сіна) складає 10 397 грн. 23 коп.

Сарай для утримання крупної рогатої худоби (розміри 6х4 метри, висота 2,7 метри, площа 24 м2), стіни подвійні з обрізної дошки шириною 40 мм, між дошками закладена скловата, несучі опори з брусу соснового 200х200 мм в кількості 9 шт., довжиною 2,3 метри, підлога з обрізної дошки шириною 50 мм, стеля подвійна з обрізної дошки шириною 40 мм, дах з брусу соснового 60х60 мм довжиною 4 метри в кількості 5 штук:

Брус 200х200 мм - 0,828 м3 вартістю (0,828 м3*498 грн.)= 412 грн. 34 коп.

Дошка 40 мм (стіни подвійні) - 2,16 м3 вартістю (2,16 м3*498 грн.) = 1075 грн. 68 коп.

Дошка 40 мм (стеля подвійна) - 1,92 м3 вартістю (1,92 м3 *498 грн.) = 956 грн. 16 коп.

Дошка 50 мм (підлога) - 1,2 м3 вартістю (1,2 м3 *498 грн.) = 597 грн. 60 коп.

Брус 60х60 (дах) - 0,081 м3 вартістю (0,081 м3 * 498 грн.) = 39 грн. 84 коп.

Всього: 6,189 м3 , вартістю 3082 грн. 12 коп.

Утеплювач зі скловати - 78 м2 вартістю (78 м2 *17,8 грн.) = 1388 грн. 40 коп.

Руберойд - 24 м2 вартістю (24 м2 *6 грн.) = 144 грн.

Загальна вартість будівельних матеріалів сараю для утримання КРХ розміром 6х4 метра, без врахування вартості покрівлі складає - 4 614 грн. 52 коп.

Сарай для утримання крупної рогатої худоби (розміри: 5х4 метри, висота 2,7 метри, площа 20 м2 ), стіни подвійні з обрізної дошки шириною 40 мм, між дошками закладена скловата, несучі опори з брусу соснового 200х200 мм в кількості 9 шт., довжиною 2,3 метри, підлога з обрізної дошки шириною 50 мм, стеля подвійна з обрізної дошки шириною 40 мм, дах з брусу соснового 60х60 мм довжиною 4 метри в кількості 4 шт.:

Брус 200х200 мм - 0,828 м3 вартістю (0,828 м3 *498 грн.) = 412, 34 грн.

Дошка 40 мм (стіни подвійні) - 1,944 м3 , вартістю (1,944 м3 * 498 грн.) = 968, 11 грн.

Дошка 40 мм (стеля подвійна) - 1,6 м3 вартістю (1,6 м3 *498 грн.) = 798, 8 грн.;

Дошка 50 мм (підлога) - 1 м3 , вартістю (1м3 *498 грн.) = 498 грн.

Брус 60 мм (дах) - 0,1152 м3 , вартістю (0,1152 м3 *498 грн.) = 57,37 грн.

Усього: 5,487 м3 вартістю 23732 грн. 62 коп.

Утеплювач скловата - 68,6 м2 вартістю (68,6м2 *17,8 грн.) = 1221,08 грн.

Руберойд - 20 м2 вартістю (20 м2 *6 грн.) = 120 грн.

Загальна вартість будівельних матеріалів сараю для утримання КРХ розміром 5х4 метри, без врахування вартості покрівлі складає - 4073 грн. 70 коп.

Сарай для утримання овець (розміри: 9х3,5 метри, висота 2,7 метри, площа 31,5 м2 ), стіни подвійні з обрізної дошки шириною 40 мм, між дошками закладена скловата, несучі опори з брусу соснового 200х200 мм в кількості 12 шт., довжиною 2,3 метри, підлога з обрізної дошки шириною 50 мм, стеля подвійна з обрізної дошки шириною 40 мм, між дошками закладений утеплювач скловата, дах з брусу соснового 60х60мм, довжиною 3,5 метри в кількості 10 шт., застелена руберойдом.

Брус 200х200 мм - 1,104 м3 , вартістю (1,104 м3 *498 грн.) = 549, 79 грн.;

Дошка 40 мм (стіни подвійні) - 5,4 м3 , вартістю (5,4м3 *498 грн.) = 2689,20 грн.;

Дошка 40 мм (стеля подвійна) - 2,52 м3 , вартістю (2,52 м3 *498 грн.) = 1254, 96 грн.

Дошка 50 мм (підлога) - 1,575м3*498 грн.) = 784,35 грн.;

Брус 60 мм (дах) - 0,126 м3 , вартістю (0,126 м3*498 грн.) = 62,74 грн.

Усього: 10, 725 м3 вартістю 5341 грн. 05 коп.

Утеплювач скловата - 99 м2 , вартістю (99 м2 * 17,8 грн.) = 1762 грн. 20 коп.

Руберойд - 31,5 м2 вартістю (31,5 м2 х 6 грн.) = 189 грн.

Загальна вартість будівельних матеріалів сараю для утримання овець, без врахування вартості покрівлі складає - 7292 грн. 25 коп.

Два сараї для утримання КРХ і сарай для утримання овець мали єдину покрівлю з шиферу, в кількості 80 шт., вартістю 3200 грн., з розрахунку вартості одного листа б/в - 40 грн.

Дах курятника (розміром 6х2,6 метри, площа 15,6 м2):

Брус 200х200 мм довжиною 2,5 метри в кількості 5 шт. - об`ємом 0,5 м3 вартістю (0,5 м3 *498) = 249 грн.

Дошка 40 мм (стеля) - 1,248 м3 вартістю (1,248*498) = 624,50 грн.

Усього: 1,748 м3 вартістю 870 грн. 50 коп.

Утеплювач скловата - 16,6 м2 (вартістю 16,6 м2 * 17,8 грн.) = 294 грн. 48 коп.

Руберойд - 16,6 м2 вартістю (16,6 м2 *6 грн.) = 99 грн. 60 коп.

Шифер 12 шт. (покрівля), вартістю (12 шт.*40) = 480 грн.

Вартість будівельних матеріалів даху курятнику складає 1745 грн. 58 коп.

Загальний розмір шкоди, спричиненої ОСОБА_1 внаслідок пожежі, яка сталась 07 серпня 2017 року складає 31 323 грн. 19 коп., з яких: пиломатеріали породи «сосна»: об`єм 33,782 м3 вартістю 16 823 грн. 43 коп.; шифер 232 шт. вартістю 9 280 грн. 00 коп.; утеплювач скловата: 262,2 м2 вартістю 4667 грн. 16 коп.; руберойд: 92,1 м2 вартістю 552 грн. 60 коп. /Т. 1 а.с.36-38/.

Згідно довідки № 32 від 11 січня 2018 року наданою Полянівською сільською радою Мелітопольського району Запорізької області на запит адвоката щодо належності (реєстрації) ОСОБА_1 в її домашньому господарстві за адресою: АДРЕСА_1 , великої рогатої худоби, скота, свиней, овець та птиці зазначено, що облік худоби у господарствах сільської ради ведеться на підставі усних показів населення і заноситься в по господарську книгу один раз на рік. Станом на 01.01.2018 року в підсобному господарстві ОСОБА_1 обліковується тільки птиця та бджоло сім`ї /Т.1 а.с. 96/.

Згідно довідки № 31 від 11 січня 2018 року наданою Полянівської сільською радою Мелітопольського району Запорізької області на запит адвоката сільська рада не є організацією яка уповноважена робити оцінку майна, в довідці була вказана приблизна сума збитків на підставі показів потерпілої ОСОБА_1 та акту складеного депутатом сільської ради під час пожежі за адресою: АДРЕСА_1 . Виходячи з вищенаведеного сільська рада не буде оспорювати іншу суму збитків, якщо вона буде зроблена професійно, уповноваженою на те організацією /Т.1 а.с.98/.

ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Діючим ЦК України при кваліфікації речей як об`єктів цивільних прав виходить із фундаментального поділу речей на рухомі і нерухомі речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під нерухомим майном розуміється земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення. Тобто ці об`єкти розташовані на земельній ділянці та нерозривно пов`язані з землею, тобто вони не можуть існувати без землі, переміщення зазначених об`єктів є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З аналізу діючого законодавства суд приходить до висновку, що знищені пожежею господарські споруди, а також курятник, які були збудовані померлим чоловіком позивача ОСОБА_6 не є нерухомими спорудами, оскільки вони виконані без облаштування фундаменту, тобто не є будівельною системою, пов`язаною із землею.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про пожежну безпеку» громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які перебувають на території України, зобов`язані виконувати правила пожежної безпеки, забезпечувати будівлі, які їм належать на праві особистої власності, первинними засобами гасіння пожеж і протипожежним інвентарем, виховувати у дітей обережність у поводженні з вогнем; повідомляти пожежну охорону про виникнення пожежі та вживати заходів до її ліквідації, рятування людей і майна.

Крім того, згідно п.п. 1.18 Правил пожежної безпеки України, розводити багаття, користуватись відкритим вогнем на відстані менше 30 м від будівель та споруд, викидати не загашене вугілля забороняється.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що пожежа сталась внаслідок недотримання малолітніми дітьми відповідачів - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог щодо пожежної безпеки.

Крім того, відповідач по справі - ОСОБА_2 також визнає факт того, що пожежа сталась через необережне поводження з вогнем її малолітніми дітьми.

Внаслідок пожежі в позивача були знищені господарські будівлі, які належали ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

При цьому, слід мати на увазі, що батьки (усиновителі) або опікуни несуть майнову відповідальність у випадках, коли шкода, заподіяна неповнолітнім, є наслідком нездійснення за ним контролю, неналежного виховання або неправильного використання щодо них своїх прав; учбові, виховні і лікувальні заклади несуть майнову відповідальність за шкоду, якщо вона виникла внаслідок нездійснення ними належного контролю за неповнолітнім в час знаходження його під їх наглядом.

Вирішуючи питання щодо розміру шкоди, який підлягає відшкодуванню, суд виходить з наступного.

Внаслідок пожежі були пошкоджені господарські будівлі: сінажник, сарай 14х4,5 метри, висота 4 метри, площа 63 м2 ; сарай для утримання крупної рогатої худоби розміром 6х4 метри, висота 2,7 метри, площа 24 м2 ; сарай для утримання крупної рогатої худоби розміром 5х4 метри, висота 2,7 метри, площа 20 м2 ; сарай для утримання овець розміром 9х3,5 метри, висота 2,7 метри, площа 31,5 м2 . Вказані обставини підтверджується, зокрема, розрахунком розміру шкоди, постановою про закриття кримінального провадження від 20 листопада 2017 року, наданими поясненнями позивача та свідків.

Позивач також просила в позовній заяві стягнути матеріальну шкоду за знищений внаслідок пожежі дах курятнику, який мав площу 16,6 м2 .

Разом із тим, суд, вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог в цій частині, оскільки відповідачем по справі - ОСОБА_2 саме під час пожежі був розібраний дах з метою рятування домашньої птиці позивача ОСОБА_1 , а саме качок та курей.

Таким чином, покрівля даху курятника з шиферу не була пошкоджена внаслідок пожежі, тому шифер придатний для подальшого використання в будівництві чи ремонті господарських будівель.

Позивачем наданий суду розрахунок розміру завданої шкоди внаслідок пожежі, яка сталась 07.08.2017 року, виходячи з мінімальних цін на б/в будівельні матеріали.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальних збитків, а саме суд вважає можливим стягнути солідарно стягнути з відповідачів вартість будівельних матеріалів сінажника (розмір 14х4,5 метри, висота 3,5 метри, площа 63 м2) в сумі 10 397 грн. 23 коп.; вартість будівельних матеріалів сараю для утримання крупної рогатої худоби (розмір 6х4 метри, висота 2,7 метри, площа 24 м2) без врахування вартості покрівлі - 4 614 грн. 52 коп.; вартість будівельних матеріалів сараю для утримання крупної рогатої худоби (розмір 5х4 метри, висота 2,7 метри, площа 20 м2) без врахування вартості покрівлі складає - 4 073 грн. 70 коп.; вартість будівельних матеріалів сараю для утримання овець (розмір 9х3,5 метри, висота 2,7 метри, площа 31,5 м2) без врахування вартості покрівлі - 7 292 грн. 25 коп. та вартість єдиної покрівлі сараїв - 3 200 грн. 00 коп., а разом: 29 577 грн. 70 коп.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрат на надання правничої допомоги в розмірі 3 000 грн. слід зазначити наступне.

Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку передбаченому статтею 141 ЦПК України відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За змістом ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. У пропорції до задоволених вимог сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача складає 665 грн. 54 коп.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що затрати на правову допомогу повинні буди документально підтверджені та доведені, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так позивачем надано суду угоду про надання правничої допомоги, акт прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 09.02.2018 року та розписка про отримання грошових коштів адвокатом від відповідача за надання правничої допомоги в сумі 3 000 грн. Однак, позивачем на підтвердження суми витрат на правову допомогу не було надано розрахунку витрат, тому суд вважає, що документально витрати в повному обсязі, як вимагає чинне законодавство, не підтверджені та недоведені.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року роз`яснено, що солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Зокрема в п. 36 зазначено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача суму судових витрат, яка складається з судового збору та витрат на правничу допомогу порівну.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX».

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407,424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 263- 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 29 577 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) грн. 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 332 грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 332 грн. 77 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце мешкання: АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: О.В.Редько