Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/256/20

Номер провадження: 2/511/198/20

06 липня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Панчук А. І.,

при секретарі Томчук Є.П.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Ковальової М.С.,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що відповідно до судового наказу, що виданого 18.04.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області, з нього проводиться стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Вважає, що розмір аліментів підлягає зміні, оскільки він офіційно не працює, має мінливий дохід, має на утримані прабабу - ОСОБА_4 , тому просив визначити аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

У судовому засіданні позивач, та його представник, позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, Ці обставини, на думку позивача, є підставами для зменшення розміру аліментів, які з нього стягуються на користь відповідача.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала письмові заперечення по справі які повністю підтвердила в судовому засіданні та зазначила, що обов`язок обох батьків утримувати дитину до її повноліття. 1000,00 грн , не є достатньою сумою для повноцінного утримування дитини. З моменту ухвалення судового рішення позивач жодного щомісячного платежу аліментів на утримання дитини не вчинив і має величезну заборгованість перед дитиною. Посилання позивача на ту обставину, що в нього на утриманні знаходиться його бабця не є дійсним, так як ОСОБА_4 , хоч і зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , однак постійно мешкає в своєму будинку, що розташований в с.Троїцьке Біляївського району Одеської області. Вважає , що долучений лист з роздрукованим поясненням від імені ОСОБА_4 датоване 07.02.2020 року не є доказом по справі, так як не відомо, хто складав зазначене пояснення і хто його підписував. Щодо до наданої позивавчем медичної документації виданої на ім`я ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 хоч є особою похилого віку, однак за станом здоров`я не потребує стороннього догляду. Будь-яких доказів того, що ОСОБА_5 є опікуном/піклувальником ОСОБА_4 до суду не надано, а тому посилання позивача на цю обставину єнедоречним. Також зазначила, що позивач ОСОБА_5 працює по найму в Польщі, куди на тривалий час виїжджає з України. Також пояснила, що позивач ігнорує свої обов`язки щодо утримання та розвитку дитини і не допомагає матеріально, навіть не зважаючи на рішення суду. Дитина постійно проживає зі нею та знаходиться на її повному утриманні, при цьому протягом останніх двох років 6 разів вона разом з ним перебувала на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними виписками із медичної картки. Зазначила, що вона також є особою офіційно не працевлаштованою і їй дуже скрутно знаходити кошти щоб самостійно утримувати дитину.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Відповідно дост. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3.1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3.2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу, що виданий 18.04.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області, з позивача проводиться стягнення аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.04.2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7-8).

Відповідно до розрахунку по сплаті аліментів виданого Другим Суворівським відділом державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального УМЮ (м.Одеса) за №15656 від 10.03.2020 року заборгованість по аліментам боржника ОСОБА_1 станом на 10.03.2020 року складає 25 006,10 грн. Розмір аліментів з урахуванням середньомісячної заробітної плати на одного середньооблікового штатного працівника для даної місцевості , на теперишній час складає 2775,75 грн (а.с.53).

Відповідно до долучених позивачем копій квитанцій заборгованість по аліментам була частково погашена у розмірі 11 025,13 грн (а.с.67-69) , але з поточною несплатою аліментів , знову виросла. .

Позивачем ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів того, що його матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я кардинально роблять непосильним сплату аліментів у визначеному судом розмірі, оскільки відповідач працездатного віку, має задовільний стан здоров`я , інших утриманців не має.

Суд не приймає до уваги твердження позивача, про те що він має на утриманні прабабу - ОСОБА_4 , оскільки документів про те, що остання потребує постійного стороннього догляду та, про те, що він являється її офіційним опікуном - до суду не надано.

Однак , враховуючи , те що на теперішній час триває карантин через «короновірус 2019», тобто наявні обмеження приводять до труднощів можливості заробітку, суд вважає за необхідне частково зменшити розмір виплачуваних аліментів , а саме з ј частини доходів , що наразі складає 2775,75 грн на 2000,00 грн щомісячно , приймаючи до уваги, що відповідач так само , як і позивач по справі знаходиться у скрутному матеріальному становищі пов`язаний з провадженням карантину.

Тому суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини частково.

Керуючись ст.192 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 264-266, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Зменшити ( змінити ) розмір аліментів, що стягуються на підставі Наказу від 18 квітня 2019 року по справі № 511/683/19 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та встановити розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00( дві тисячі) гривень , що буде не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В іншій частині відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу на протязі 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини на протязі 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А. І. Панчук