Справа № 438/732/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Пещук Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/1957/18 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
У Х В А Л А

судового засідання

01 липня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Бориславського міського суду Львівської області від 11 березня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

в червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з участю третіх осіб: Реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції, приватного нотаріуса Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р., Бориславської державної нотаріальної контори, з позовними вимогами, якими, з урахуванням уточнень, є, визнання недійсним заповіту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідченого в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. 20 вересня 2007 року (реєстраційний № 1279), згідно якого все належне спадкодавцеві майно заповідається ОСОБА_1 ; визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Бориславською державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 17 травня 2012 року; визнання недійсним договору дарування 81/100 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 28 грудня 2013 року, згідно якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 81/100 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язання Реєстраційної служби Бориславського міського управління юстиції скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 81/100 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель, яке вона набула на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 28 грудня 2013 року; визначення їй (позивачу) додаткового строку для прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подання заяви про прийняття спадщини за законом у нотаріальну контору.

Позовні вимоги ОСОБА_3 обгрунтовує тим, що складання та підписання ІНФОРМАЦІЯ_3 року батьком, ОСОБА_4 , заповіту не відповідало його внутрішній волі, а визначальним у цьому був незадовільний стан здоров`я батька, який страждав важкими захворюваннями.

Оскаржуваним рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 11 березня 2016 року позов задоволено.

Визнано недійсним заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В. 20 вересня 2007 року, реєстраційний №1279, згідно якого все належне спадкодавцеві майно заповідається ОСОБА_1 , 1970 року народження.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 17 травня 2012 року Бориславською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_1 .

Визнано недійсним договір дарування 81/100 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель, посвідчений нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.P. 28 грудня 2013 року, згідно якого ОСОБА_1 подарувала ОСОБА_2 81/100 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Реєстраційну службу Бориславського міського управління юстиції скасувати реєстрацію права власності ОСОБА_2 на 81/100 ідеальну частину житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідною частиною господарських будівель, яке вона набула на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бориславського міського нотаріального округу Василевич О.Р. 28 грудня 2013 року.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 її батька - ОСОБА_4 , терміном в три місяці після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом у Бориславську державну нотаріальну контору.

Рішення суду першої інстанції оскаржили відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі зазначають, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи. Просять рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що на час складання оспорюваного заповіту від 20 вересня 2007троку спадкодавець ОСОБА_4 через психічне захворювання не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, виходячи з акта №113 посмертної судової психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_4 від 22.02.2013 року.

За клопотанням ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ухвалою апеляційного суду 29.08.2016 року у справі було призначено посмертну судово психіатричну експертизу, згідно з висновком посмертної судово психіатричної експертизи №235 від 15.03.2017 року, експерти вважали неможливим дати відповідь чи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страждав будь яким психічним захворюванням чи розладом психіки на час вчинення паровичну складання заповіту, посвідченого в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В., 20.09.2007 року, та чи міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, на підставі якого рішенням Апеляційного суду Львівської області від 23.11.2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Рішення Апеляційного суду Львівської області мотивоване тим, що оцінка висновку психіатричної експертизи від 15. 03. 2017 року №235 в сукупності з іншими доказами, не дає підстав для визнання оспорюваного заповіту недійсним, а також немає підстав для визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих після заповіту. Суд апеляційної інстанції встановив, що акт №113 посмертної судової психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_4 від 22.02.2013 року, згідно з яким заповідач в період складання заповіту 20.09.2007 року не міг усвідомлювати значення своїх дій, надано у справі №1301/11476/2012, провадження №2/438/66/2013, позов у якій залишено без розгляду. Тобто, під час вирішення цього спору суд першої інстанції посилався на висновок експертизи, проведеної у іншій справі, а у межах цієї справи судовопсихіатрична експертиза судом першої інстанції не призначалася.

З матеріалів справи вбачається, що представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції звертався з клопотанням про призначення повторної посмертної судовопсихіатричної експертизи, мотивуючи клопотання тим, що висновок судовопсихіатричної експертизи від 15.03.2017 року №235, не відповідає вимогам закону та складений без огляду та дослідження оригіналів медичної документації ОСОБА_4 , суперечить акту посмертної судовопсихіатричної експертизи від 22.02.2013 року №113, проведеної у справі № 1301/114/2012, однак у призначенні такої суд апеляційної інстанції відмовив.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України 2004 року доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, що мають значення для справи.

У постанові Верховного Суду України від 29.02.2012 року у справі №6-9 цс12 зазначено, що висновок про тимчасову недієздатність учасника правочину слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід надавати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та(або) керувати ними.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного стану здоров`я, суть якої полягає у тому, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно з висновком посмертної судовопсихіатричної експертизи №235 від 15.03.2017 року, експерти вважали неможливим дати відповідь чи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , страждав будь-яким психічним захворюванням чи розладом психіки на час вчинення правочину складання заповіту, посвідченого в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В., 20.09.2007 року, та чи міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України 2004 року, ст. 113 чинного ЦПК України, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Стаття 105 чинного ЦПК України передбачає обов`язкове призначення експертизи у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами, а також у разі необхідності встановити психічний стан особи.

З врахуванням вищенаведеного, з метою з`ясування та встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, для з`ясування яких необхідні спеціальні знання у сфері, іншій ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, зважаючи на те, висновок посмертної судовопсихіатричної експертизи від 15.03.2017 року №235 не містить відповідей на питання, зазначені в ухвалі про призначення посмертної судовопсихіатричної експертизи від 29.08.2016 року, суперечить акту посмертної судовопсихіатричної експертизи від 22.02.2013 року №113, проведеної у справі №1301/1147/2012, експертиза проведена без огляду та дослідження оригіналів медичних документів ОСОБА_4 , про що зазначено в постанові Верховного Суду від 20.06.2018 року, колегія суддів вважає, що по справі слід призначити повторну посмертну судовопсихіатричну експертизу.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на неодноразові звернення Львівського апеляційного суду до головного лікаря Центральної міської лікарні м. Борислава з клопотанням надіслати на адресу суду оригінал амбулаторної карти психіатричного обліку (оригінал індивідуальної медичної карти психіатричного хворого) ОСОБА_4 , директор КНП «Центральна міська лікарня м. Борислава» повідомив, що згідно записів журналу обліку диспансерних хворих та журналу обліку вилучення амбулаторних карт психіатричного обліку жодної інформації щодо хворого ОСОБА_4 , 1931 р.н., немає, а відтак суд позбавлений можливості передачі її до експертної установи.

На основі наведеного та керуючись ст. ст. 102, 103,104,108, 113, п.5 ч.1 ст. 252 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

призначити у справі № 438/732/14 провадження № 22ц/811/1957/18 повторну посмертну судову - психіатричну експертизу.

Проведення повторної посмертної судово психіатричної експертизи доручити експертам Українського науково-дослідного інституту соціальної і судової психіатрії та наркології Міністерства охорони здоров`я України (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 103).

На вирішення експертів поставити запитання:

- Чи страждав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будь-яким психічним захворюванням чи розладом психіки на момент складання та підписання ним заповіту, посвідченого 20 вересня 2007 року, посвідченого в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В., якщо так, то яким саме?

- Чи розумів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , значення своїх дій та чим міг керувати ними під час складання та підписання ним заповіту, посвідченого 20 вересня 2007 року в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В.?

- Чи підтвердженою є абсолютна неспроможність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розуміти значення своїх дій та керувати ними на момент складання ним заповіту, посвідченого 20.09.2007 року в.о. державного нотаріуса Бориславської державної нотаріальної контори Зайченко Н.В.?

В розпорядження експерта направити матеріали даної цивільної справи, оригінал амбулаторної медичної карти ОСОБА_4 (поліклінічне відділення); оригінал амбулаторної медичної карти ОСОБА_4 (ендокринологічне відділення).

Зобов`язати ОСОБА_3 оплатити проведення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала складена 01.07.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Крайник Н.П.

Цяцяк Р.П.