Справа № 712/7334/19
Провадження № 2/712/151/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.,

при секретарі - МОГИЛА І.С.

з участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 16 жовтня 1999 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2008 року розірвано. Від даного шлюбу мають сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 травня 2006 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання спільного сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 06 липня 2017 року синові ОСОБА_7 було змінено прізвище з ОСОБА_7 (яке він мав до цього) на ОСОБА_7 . Проте відповідач не виконує свої зобов`язання та не сплачує призначені аліменти на утримання сина, в результаті чого виникла заборгованість, яка станом на 06.05.2019 року становить 125 082,83 грн. Зазначила, що через несплату відповідачем аліментів, вона опинилася у скрутному матеріальному становищі. На даний час син вже повнолітній і проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 вересня 2019 року з відповідача стягуються аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 , який продовжує навчання у розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, починаючи з 31.05.2019 року до 30 червня 2022 року. Розмір неустойки складає 697 447, 15 грн. Наявність зазначених обставин стало підставою для звернення до суду.

В подальшому позивач позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 в розмірі 317 911,55 грн.

У відзиві на позов відповідач позов не визнав з тих підстав, що наданий позивачем розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 06.05.2019 року не може братися до уваги, так як викладені в ньому дані не відповзають дійсності. Згідно його розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на серпень 2019 року становить 57626, 84 грн. Сума неустойки не може бути більшою, ніж сума заборгованості станом на момент розгляду справи. Його вини у виникненні заборгованості немає, так як з грудня 2016 року по вересень 2018 року за його офіційним місцем роботи не надходили постанови державного виконавця про відрахування з заробітної плати аліментів. Він не приховував своє місце проживання та місце роботи. Позивачу було достовірно відомо про це, так як вони обговорювали з нею всі фінансові питання стосовно аліментів. Ніяких розпоряджень з державної виконавчої служби не надходило і тому аліменти не відраховувалися. Також зазначив, що у нього тяжко захворіла мати (онкозахворювання) і він змушений був фінансово допомагати їй надаючи кошти на лікування. Його фінансовий та матеріальний стан суттєво погіршився, що є підставою для зменшення розміру неустойки.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.06.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 22 серпня 2010 року на 08-45 год.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2019 року вирішено розглядати дану справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 16 січня 2020 року на 09-00 год.

16 січня 2020 року, ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 лютого 2020 року на 09-00 год.

В судовому засіданні позивач та її представник просили суд уточнені позовні вимоги задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні при вирішенні спору просили врахувати відзив на позов. Додатково пояснили, що визнають заборгованість в період часу з грудна 2016 року по травень 2017 року на суму 8106,50 грн., оскільки тимчасово був безробітним і не мав змоги сплачувати аліменти.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.

Судом встановлено, що з 16 жовтня 1999 року ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 квітня 2008 року розірвано.

Від даного шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 12 травня 2006 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

На виконання вказаного рішення суду 24 травня 2006 року Корсунь-Шевченківським райсудом Черкаської області ОСОБА_1 було видано виконавчий лист, на підставі якого державним виконавцем Суворовського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області було прийнято виконавче провадження.

06 липня 2017 року неповнолітньому ОСОБА_7 було змінено прізвище з ОСОБА_7 (яке він мав до цього) на ОСОБА_7 , про що Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Черкаській області було складено відповідний актовий запис № 45.

Внаслідок несплати аліментів у відповідача виникла заборгованість, розмір якої визначено державним виконавцем та склала станом на березень 2019 року 81 143,06 грн., що підтверджується довідкою Суворовського районного відділу державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14.02.2020 року.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина 9 статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя житини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно абзацу першого частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника

Неустойка ( пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові витрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Відповідно до ч. 3 ст. 195 СК України якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо невірного нарахування заборгованості по сплаті аліментів та визнання існування такої заборгованості лише за період з грудня 2016 року по травень 2017 року (період, коли відповідач був тимчасово безробітним), оскільки відповідно до ч. 4 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом.

Також суд вважає безпідставними і твердження відповідача щодо відсутності вини у несплаті аліментів, з посиланням на ту обставину, що вказана заборгованість виникла внаслідок дій (бездіяльності) державних виконавців, які несвоєчасно передавали виконавче провадження з одного відділу державної виконавчої служби до іншого після того, як він змінював місце роботи та місце свого проживання, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. Така заява може бути ним відкликана. На підставі заяви одного з батьків аліменти відраховуються не пізніше триденного строку від дня, встановленого для виплати заробітної плати, пенсії, стипендії.

Тобто у разі зміни місця роботи та переїзду в іншу місцевість відповідач, як платник аліментів, мав можливість звернутися із заявою до роботодавця для відрахування аліментів із його заробітної плати, а в подальшому надати відомості щодо вказаних відрахувань державному виконавцю. Проте, відповідач такої ініціативи не проявив.

Крім того, відповідач не оскаржував дії чи бездіяльність державного виконавця про які він вказує у своїх запереченнях проти позову до суду.

Відповідно до вимог ст. 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Як на підставу зменшення розміру неустойки відповідач посилається на те, що він отримує невелику заробітну плату, у нього відраховується заборгованість по сплаті аліментів на користь позивачки ОСОБА_1 , на його утриманні перебуває мати, яка має онкологічну хворобу. Також на даний час судом постановлено рішення про стягнення з нього аліментів на навчання повнолітнього сина ОСОБА_7 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітків.

Суд частково погоджується із такими доводами, та вважає за можливе зменшити розмір пені виходячи з тієї обставини, що відповідно до рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 16.09.2019 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_7 , який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх доходів щомісячно, також стягується заборгованість по сплаті аліментів, яка виникла за рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду міста Черкаси від 12.05.2006 року та яка складає 81143,06 грн.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки (пені) по сплаті аліментів в розмірі 317 911,55 грн. З даним розрахунком суд погоджується, проте враховуючи вимоги ст. 196 СК України щодо права на стягнення пені не більше 100 відсотків заборгованості та з урахуванням висновку щодо можливості зменшення її розміру з наведених вище обставин вважає за можливе стягнути з відповідача неустойку в розмірі 70 тис. грн.

На підставі викладеного, керуючись 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 180, 194, 196 СК України, ст.ст. 49, 549 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення виплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 70 000 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне рішення суду складено 19 червня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ :

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , прож: АДРЕСА_2