Провадження № 2/219/793/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, який в подальшому уточнив та в якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (Б-літня кухня, В-в сараї, Г-вбиральня, Д-Е сараї), та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті мати позивача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,10 га, за вказаною адресою. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці за законом першої черги, звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після померлої мати ОСОБА_3 та була відкрита спадкова справа. Проте, нотаріусом винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з дійсним позовом.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.56-57).

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 06 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду (а.с.119).

У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали.

У судове засідання відповідач та її представник не з`явились, про час розгляду справи були повідомлені належним чином, останній надав заяву, в якій позовні вимоги визнав, просить справу розглянути у його та відповідача відсутність.

У зв`язку із неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, дійшов до такого висновку.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.01.1961року (а.с.11).

Відповідач є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що визнано сторонами.

ОСОБА_3 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,10 га, за вказаною адресою, що підтверджується копіями: свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.01.1992 року, дубліката договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від 1 до 5 включно, від 13.04.1959 року, державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 156682 від 14.05.1997 року, а також, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна дата формування 06.02.2020 року (а.с.15, 16-17, 18, 112-113).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2011 року (а.с.12).

Як вбачається з копії спадкової справи № 5820/2011, в ній наявні заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , копії: свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , домової книги, свідоцтва про народження ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.01.1992 року, державного акт на право приватної власності на землю серії І-ДН № 156682 від 14.05.1997 року, дублікату договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від 1 до 5 включно, від 13.04.1959 року, технічного паспорту на будинок, запит Першої Артемівської державної нотаріальної контори до ТВБВ № 10004/289 філія - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» про надання довідки про наявність грошових внесків, їх суми та номери рахунків щодо ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 10.10.2011 року, інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.10.2011 року, витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 10.10.2011 року, запит нотаріуса до Артемівського міськрайонного суду Донецької області (а.с.64-93).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 02.06.2020 року за ОСОБА_2 визнано в порядку спадкування право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 , та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.178-181).

Відповідну до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено з матеріалів справи, сторони є спадкоємцями першої черги.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного нотаріуса Першої бахмутської державної нотаріальної контори Ленченко Т.О. від 22.10.2019 року, ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки не надано правовстановлюючі документи (а.с.173).

Як вбачається з матеріалів справи позивач не може надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно у зв`язку з їх відсутністю.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, позивачем доведено суду про неможливість в інший ніж судовий спосіб оформити право власності на спадкове майно, тому, суд дійшов висновку про визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом права власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (Б-літня кухня, В-в сараї, Г-вбиральня, Д-Е сараї), та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 4 6, 7, 8, 10, 12, 19, 42, 76, 141, 258, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 344, 382, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд

вирішив:

задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_4 ) про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими спорудами (Б-літня кухня, В-в сараї, Г-вбиральня, Д-Е сараї), та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Роз`яснити учасникам справи, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продов жуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення виготовлено 10 червня 2020 року.

Суддя О.В. Любчик