провадження № 2-сз/752/47/20
УХВАЛА

19.06.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Чередніченко Н.П.розглянувши справу № 752/11406/20 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервс» про повернення помилково сплаченого судового збору, -

встановив:

05.06.2020 року представник ТОВ «Ліко-Житлосервс» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про повернення помилково сплаченого судового збору в сумі 210,20 грн.

В обґрунтування заяви зазначено, що товариством було здійснено оплату судового збору на вказану суму, відповідно до платіжного доручення від 30.04.2020 року № 2715 за подачу заяви ТОВ «Ліко-Житлосервс» про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 . Однак, станом на 18.05.2020 року зазначену заяву до суду подано не було, а тому заявник просить суд повернути помилково сплачений судовий збір.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що в її задоволенні слід відмовити за наступних підстав.

Заявник вказує, що 30.04.2020 року товариством було сплачено судовий збір в сумі 210,20 грн. за подачу заяви ТОВ «Ліко-Житлосервс» про видачу судового наказу про стягнення боргу із ОСОБА_1 , про що свідчить копія платіжного доручення № 2715 від 30.04.2020 р., однак, до матеріалів заяви не долучено її оригінал, а наявна копія, на думку суду, не є належним доказом, яка свідчить про фактичне внесення коштів заявником.

Крім того, перевіряючи обґрунтованість вимог заяви, суд приймає до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, з аналізу чинного законодавства слідує, що повернення судового збору можливо за клопотанням особи яка його сплатила і лише у визначених ч. 1 ст. 7 Закону випадках, перелік яких є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до Порядку про повернення коштів помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Отже, згідно приписів чинного законодавства повернення помилково сплаченого судового збору вирішується згідно Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013р., а не ухвалою суду, згідно правил визначених ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

В свою чергу, вважаю за необхідне роз`яснити, що, враховуючи вищезазначені приписи чинного законодавства, у випадку помилкової сплати судового збору, тобто, якщо такий був сплачений громадянином без подальшого звернення до відповідного суду, заявнику необхідно звернутися із заявою до суду, на прибутковий рахунок якого були помилково сплачені кошти, та надати оригінал платіжного документа, що підтверджує їх сплату.

Суд перевіряє факт зарахування коштів на відповідний рахунок, готує подання про повернення коштів, яке надсилає або видає заявнику.

Після отримання подання заявнику необхідно подати до органу казначейського обслуговування, де відкрито рахунок, на який помилково зараховані кошти заявника, подання суду, платіжний документ та заяву про повернення коштів з бюджету, в якому вказати спосіб повернення.

Подання подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що обґрунтування заявника про повернення помилково сплаченого судового збору не відповідають приписам чинного законодавства, які регулюють питання щодо повернення надміру та/або помилково сплаченого судового збору, заявником обрано невірний спосіб та порядок вирішення цього питання, вважаю, що заява є безпідставною, в зв`язку з чим в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 259, 260 ЦПК України, ст. 7 ЗУ Про судовий збір, суддя, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ліко-Житлосервс» про повернення помилково сплаченого судового збору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Чередніченко