Дата документу 06.07.2020 Справа № 937/698/20
Провадження № 2-к/937/3/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,

секретаря - Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі клопотанням Галуцької Наталі Сергіївни, в інтересах якої діє адвокат Сивова Яна Віталіївна, про надання дозволу на виконання на території України рішення Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 року у цивільній справі №10925,

за участю:

представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сивової Я.В.,

представника боржника ОСОБА_2 адвокат Лозовської З.В.,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Сивова Я.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням в якому просить надати дозвіл на примусове виконання рішення Варненського районного суду Республіка Болгарія від 23.08.2019 у цивільній справі № 10925, провадження у якій порушено на підставі заяви ОСОБА_1 проти ОСОБА_2 про розірвання шлюбу по ст. 49 СК для припинення укладеного між сторонами шлюбу з вини чоловіка, про надання батьківських прав на народжену у шлюбі дитину ОСОБА_3 матері ОСОБА_1 та визначення місця проживання дитини з матір`ю, про визначення особистих контактів батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 та про присудження на користь дитини аліментів, які будуть оплачуватися через матір дитини, яка є її законним представником.

Клопотання обґрунтовано тим, що рішенням Варненського районного суду (республіка Болгарія) від 23.08.2019 у цивільній справі № 10925, провадження у який порушено на підставі заяви ОСОБА_1 проти ОСОБА_2 про розірвання шлюбу по ст. 49 СК для припинення укладеного між сторонами шлюбу з вини чоловіка, про надання батьківських прав на народжену у шлюбі дитину ОСОБА_3 матері ОСОБА_1 та визначення місця проживання дитини з матір`ю, про визначення особистих контактів батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 та про присудження на користь дитини аліментів, які будуть оплачуватися через матір дитини, яка є її законним представником надано право на здійснення батьківських прав на дитину ОСОБА_3 (Єдиний громадський номер: НОМЕР_1 ) матері ОСОБА_1 ; визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 у матері ОСОБА_1 , визначено режим особистих контактів батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_4 наступним чином: кожна перша і третя субота і неділя місяця з 10-00 години до 18-00 години, вдень, без ночування та у присутності матері ОСОБА_1 ; присуджено ОСОБА_2 платити на користь дитини ОСОБА_5 через її матір та законного представника ОСОБА_1 щомісячні аліменти у розмірі 300 (триста) левів рахуючи з дати постановлення цього визначення до завершення вступившего в силу рішення за провадженням у даній справі з терміном погашення кожне 1-ше число місяця. Дане судове рішення набрало законної сили і дійсно до виконання на території Республіки Болгарії. Ті обставини, що ОСОБА_2 був обізнаний щодо розгляду цивільної справи підтверджується доданою до клопотання копією рішення суду, в якому встановлено участь представника ОСОБА_2 в судовому засіданні і копією довіреності на підтвердження повноважень представника. Однак, в теперішній час боржник ОСОБА_2 проживає на території України, є громадянином України, де рішення Варненського районного суду від 23.08.2019 не має законної сили. Боржник ОСОБА_2 не бажає добровільно виконувати рішення Варненського районного суду від 23.08.2019, в зв`язку з чим порушено права ОСОБА_1 ..

10.03.2020 від представника ОСОБА_2 адвоката Лозовської З.В. до суду надійшли заперечення на клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в яких просить відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки в матеріалах справи відсутнє остаточне, безспірне рішення іноземного суду, яке набрало законної сили та підлягає визнанню та виконанню. Відповідно ст. 323 ЦПК (Республіка Болгарія) на вимогу кожної із сторін суд, до якого подано позов про розірвання шлюбу або про скасування шлюбу, визначає тимчасові заходи щодо утримання, сімейного будинку та використання майна, придбаного під час шлюбу, а також догляду за дітьми та їх утримання. Тобто, імперативна норма зазначеної статті не передбачає винесення процесуального документа, яким би розгляд справи закінчувався по суті шляхом винесення рішення, оскільки розгляду підлягають виключно тимчасові заходи. Крім того, документи визначені п.3 ч.2 ст. 20 Договору про правову допомогу в цивільних справах, який ратифікований Законом України № 2911-ІУ від 22.05.2005 до клопотання також не надано, а залучена довіреність на підтвердження повноважень адвоката Мітко Няголов Гвоздев не може вважатися належним та допустимим доказом в підтвердження їх ознайомленості з рішенням суду та законодавчим порядком його оскарження. Підсумовуючи вищевказане, вбачається, що документи долучені по даній справі не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства, що в свою чергу унеможливлює подальший розгляд заявленого клопотання. Крім того, просили суд врахувати, що виконання тимчасових, я не остаточних рішень судів обох держав буде кардинально змінювати життя дитині (зміна місце проживання, нове оточення, нова країна, зміна звичного способу життя), що негативно вплине на психологічний та моральний стан малолітньої дитини, що в свою чергу призведе до неблагонадійного способу життя.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 адвокат Сивова Я.В. клопотання підтримала, на його задоволенні наполягала.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 адвокат Лозовська З.В., проти задоволення клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду заперечувала, посилаючись на підстави, викладені у письмових запереченнях.

Вислухавши думку учасників, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Варненського районного суду (республіка Болгарія) від 23.08.2019 у цивільній справі № 10925, розглянуто вимогу для прийняття своєчасних заходів та надано батьківські права над дитиною ОСОБА_4 (Єдиний громадський номер: НОМЕР_1 ) матері ОСОБА_1 , громадянці України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , довгостроковий дозвіл на проживання №701044868, виданий 13.03.2019, до завершення за рішенням, що набрало чинності за провадженням по цивільній справі №10075/2019, по опису Районного суду м. Варна, 46-складу. Визначено проживання дитини ОСОБА_5 (Єдиний громадський номер: НОМЕР_1 ) разом з матір`ю ОСОБА_6 громадянкою ОСОБА_7 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , довгостроковий дозвіл на проживання №701044868, виданий 13.03.2019, до завершення за рішенням, що набрало чинності за провадженням по цивільній справі №10075/2019 по опису Районного суду м. Варна, 46-складу. Визначено режим особистих відносин ОСОБА_8 Єдиний громадський № НОМЕР_2 , з дитиною ОСОБА_4 , Єдиний громадський номер: НОМЕР_1 , наступним чином: кожна перша і третя субота і неділя місяця з 10-00 години до 18-00 години, без ночівлі та у присутності матері ОСОБА_6 до завершення за рішенням, що набрало чинності за провадженням по цивільній справі №10075/2019 по опису Районного суду м. Варна, 46-складу. Засуджено ОСОБА_8 Єдиний громадський № НОМЕР_2 платити за дитину ОСОБА_3 , Єдиний громадський номер: НОМЕР_1 , через її матір та законного представника ОСОБА_6 , громадянку України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , дозвіл на довгострокове проживання № 701044868, виданий 13.03.2019, щомісячне утримання в розмірі 300 (триста) левів рахуючи з дня винесення цього визначення, до завершення за рішенням, що набрало чинності по справі, зі строком погашення 1-го числа кожного місяця.

Відповідно до ч.1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 № 1092/5/54 та Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 24.12.99 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів в Україні подаються в порядку, визначеному відповідним міжнародним говором.

Мелітопольському міськрайоному суду Запорізької області подано клопотання про примусове виконання ухвали Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 року у цивільній справі №10925.

Між Україною та Республікою Болгарія укладений Договір про правову допомогу в цивільних справах, який ратифікований Законом України № 2911-ІV від 22.05.2005 року (далі-Договір).

Главою IV Договору визначено порядок визнання та виконання рішення, зокрема, ст. 20 Договору визначений вичерпний перелік документів, який обов`язковий при зверненні з клопотанням до компетентного суду.

Так, ч.2 ст. 20 Договору передбачено, що до клопотання додаються документи: 1) завірена належним чином копія рішення з підтвердженням суду про те, що воно набрало законної сили та підлягає виконанню; 2) підтвердження проте, що відповідач, який не брав участі у

процесі, був належним чином і вчасно повідомлений про розгляд справи відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення. У випадку, коли відповідач на час розгляду справи був недієздатним або обмежено дієздатним, має

бути додане підтвердження, що він був належним чином представлений у суді; 3) підтвердження того, що сторона, проти якої було постановлено рішення, була повідомлена про прийняте рішення та про порядок його оскарження відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої воно було постановлено; 4) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент направлення клопотання; 5) засвідчений переклад клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення та документів, зазначених у цьому пункті мовою запитуваної Договірної Сторони.

Відповідно до ст.258 ЦПК України рішення суду це процесуальний документ, яким розгляд справи закінчується по суті.

Суд звертає увагу, що до клопотання ОСОБА_1 залучена ухвала Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 року у цивільній справі №10925, яка винесена на підставі ст. 323 ЦПК (Республіка Болгарія), яка не є остаточним рішенням у справі.

Відповідно ст. 323 ЦПК (Республіка Болгарія) на вимогу кожної із сторін суд, до якого подано позов про розірвання шлюбу або про скасування шлюбу, визначає тимчасові заходи щодо утримання, сімейного будинку та використання майна, придбаного під час шлюбу, а також догляду за дітьми та їх утримання.

Тобто, імперативна норма зазначеної статті не передбачає винесення процесуального документа, яким би розгляд справи закінчувався по суті шляхом винесення рішення, оскільки розгляду підлягають виключно тимчасові заходи.

Всупереч вимогам закону в матеріалах справи відсутнє остаточне, безспірне рішення іноземного суду, яке набрало законної сили та підлягає визнанню та виконанню на території України.

Відповідно до статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до п.2. ст.25 Договору укладеного 19.02.1975 року між Союзом Радянських Соціалістичних Республік і Народною Республікою Болгарії про правову допомогу у цивільних, сімейних та кримінальних справах, визначено, якщо місце проживання батьків або одного з них знаходиться на території однієї Договірної Сторони, а місце проживання дитини - на території іншої Договірної Сторони, то правовідносини між ними визначаються законодавством Договірної Сторони, громадянином якої є дитина.

Відповідно до п. 1. ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право» особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Згідно ч.1 ст.66 Закону України «Про міжнародне приватне право» права та обов`язки батьків і дітей визначаються особистим законом дитини або правом, яке має тісний зв`язок із відповідними відносинами і якщо воно є більш сприятливим для дитини.

Відповідно до змісту ухвали Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 у цивільній справі №10925 вирішувалися права та обов`язки відносно малолітньої дитини, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження від 27.02.2015, видане на підставі акту про народження за № 0192 від 25.02.2015), яка є громадянкою України, а також предметом дослідження були обставини звернення заявника ОСОБА_1 до відповідного суду, заперечення відповідача в частині звернення до неналежного суду були залишені без задоволення з посиланням на обставини справи та положення закону.

Аналізуючи зазначене, вбачається, що при вирішенні питань щодо прав та обов`язків малолітньої дитини необхідно керуватися правом держави, громадянином якої вона є а також положеннями Закону України «Про міжнародне приватне право».

Як встановлено та не оспорюється сторонами у цивільній справі №10925 Варненського районного суду (Республіка Болгарія) 23.08.2019 року було постановлено ухвалу про визначення місця проживання дитини у матері заявниці по справі до завершення розгляду за провадженням у цівільній справі № 100075/2019 р. за описом ВРС, 46 складу.

ОСОБА_2 , як батько звернувся для вирішення питання щодо прав і обов`язків малолітньої дитини до загального суду України відповідно правил підсудності встановлених ЦПК України. Так, в Мелітопольському міськрайоному суді Запорізької області відкрито провадження по справі № 320/5807/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітньої дитини.

Таким чином, Варненським районним судом (Республіка Болгарія) при винесені ухвали вжиті тимчасові заходи до розгляду справи по суті. Дане рішення не є остаточним, хоча і набрало чинності.

Відповідно до ст. 468 ЦПК України якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили, клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється.

Визнавати і виконувати можливо лише ті судові рішення, які остаточно набули чинності. Такі рішення не можуть підлягати відкликанню, перегляду, касації або іншим правовим способам ревізії в країнах їхнього винесення. Отже, судові рішення, які не є остаточними, не можуть бути виконані на території іншої держави.

Враховуючи приписи ст. 468 ЦПК України наявні підстави для відмови у задоволені клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сивова Яна Віталіївна, про надання дозволу на виконання на території України рішення Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 року у цивільній справі №10925, оскільки ухвала Варненського районного суду (Республіка Болгарія) не є остаточною та не підлягає визнанню та виконанню на території України.

На підставі викладеного та керуючисьст.467,468 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотанням ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Сивова Яна Віталіївна, про надання дозволу на виконання на території України рішення Варненського районного суду (Республіка Болгарія) від 23.08.2019 року у цивільній справі №10925, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Юрлагіна