Справа № 161/7314/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Черняк В. В.
Провадження № 22-ц/802/455/20 Категорія: 84 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С.Ю., Данилюк В.А.,

з участю секретаря - Лимаря Р. С.,

представника заявника - Осадовського Р.Е. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

19 листопада 2019 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося в суд з заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вимоги мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2016 року у справі № 161/7314/16 позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено повністю, а саме стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області від 22.12.1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області від 07.02.2003 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 070-22-120/08 від 24 квітня 2008 року в сумі 36 557,21 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) дол. США 21 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 981 771 (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча сімсот сімдесят одна) грн. 61 коп. та понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 14 726 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 57 коп. по 7 363 (сім тисяч триста шістдесят три) грн. 28 коп. з кожного.

11.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усіх прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».

У заявника відсутня завірена копія рішення суду у справі № 161/7314/16. Крім того, згідно відповіді Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області станом на 29.05.2018 року згідно даних АСВП ОСОБА_2 на обліку та контролі виконання у Луцькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Волинській області про стягнення коштів на користь держави, фізичних та юридичних осіб не перебувають виконавчі провадження.

У зв`язку з великим об`ємом внутрішнього документообігу між АТ «Альфа-Банк» та зовнішніми компаніями, які представляють інтереси банку на підставі відповідних договорів про надання послуг, під час передачі документів, оригінали виконавчих листів по справі № 161/7314/16-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості втрачено.

На підставі викладеного, просить замінити вибулого стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150) у справі № 161/7314/16-ц за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та видати по даній справі дублікати виконавчих листів.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року постановлено заяву задовольнити повністю.

Замінити вибулого стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (, місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, буд. 100, м. Київ, 03150) у справі № 161/7314/16-ц за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Видати дублікати виконавчих листів по справі № 161/7314/16-ц за позовом АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_3 , покликаючись на незаконність оскаржуваної ухвали в частині видачі дубліката виконавчого листа, просить скасувати ухвалу суду в цій частині та постановити нову про відмову в задоволенні заяви.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши представника заявника, приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі від 31.08.2016 року №161/7314/16 позовні вимоги Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено повністю, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області від 22.12.1998 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_3 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області від 07.02.2003 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ), зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання кредиту № 070-22-120/08 від 24 квітня 2008 року в сумі 36 557,21 (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят сім) дол. США 21 цент, що в еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку становить 981 771 (дев`ятсот вісімдесят одна тисяча сімсот сімдесят одна) грн. 61 коп. та понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі - 14 726 (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять шість) грн. 57 коп. по 7 363 (сім тисяч триста шістдесят три) грн. 28 коп. з кожного.

15.10.2019 року внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк», що підтверджується Передавальним актом на 11.10.2019 року, затвердженим загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» № 4/2019 та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» № 5/2019.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до вимог ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд за заявою сторони (заінтересованої особи), державного або приватного виконавця замінює таку сторону її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 5 ст. 442 ЦПК України).

Таким чином, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 червня 2019 року у справі № 362/499/15-ц (провадження № 61-4837св19).

Враховуючи наведене, суд першої інстанції, встановивши, що внаслідок реорганізації шляхом приєднання правонаступником майнових прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» є АТ «Альфа-Банк», прийшов до правильного висновку щодо заміни сторони виконавчого провадження, а саме: стягувача Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на його правонаступника - Акціонерне товариство «Альфа-Банк». Судове рішення в цій частині не оскаржується та не переглядається судом апеляційної інстанції.

Що стосується розгляду заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа, апеляційний суд виходить з наступних мотивів.

Матеріалами справи підтверджено, що виконавчі листи на виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області по справі №161/7314/16-ц були видані 06.12.2016 року. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання встановлено - до 24.11.2019 року.

З заявою про видачу дублікатів виконавчих листів заявник звернувся 15.11.2019 року.

Судом також встановлено, що відповідно до акту про втрату виконавчих документів від 05.11.2019 року, складеного в результаті перевірки матеріалів кредитної справи № 070-22-120/08 щодо ОСОБА_2 встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів № 161/7314/16-ц, виданих на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2016 року.

Згідно довідки Луцького районного ВДВС ГТУЮ у Волинській області №10397 від 29.05.2018 року, станом на 29.05.2018 року згідно даних АСВП ОСОБА_2 на обліку та контролі виконання у Луцькому районному відділі ДВС ГТУЮ у Волинській області про стягнення коштів на користь держави, фізичних та юридичних осіб не перебувають виконавчі провадження.

Стаття 129-1 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).

Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі №1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У підпункті 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції, встановивши, що виконавчі листи по справі № 161/7314/16-ц на виконанні у Луцькому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції не перебувають, а також на адресу нового стягувача - АТ «Альфа-Банк» не передані, строк для пред`явлення їх до виконання не закінчився, з метою захисту прав стягувача на виконання рішення, місцевий суд прийшов до правильного висновку про задоволення заяви та видачі дублікатів виконавчих листів.

За таких обставин, колегія суддів відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що заявник не надав доказів втрати виконавчого листа.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущений не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа в межах визначеного законом трирічного строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання.

Отже, доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи.

Таким чином, докази та обставини, на які посилається боржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження місцевого суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні місцевим судом були дотримані норми процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачає. Доводи апеляційної скарги не спростовують вправильних висновків суду та не впливають на законність даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий

Судді