СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/1390/17
Провадження №2/547/8/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року смт Семенівка, Полтавська область

Семенівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді В.Ф.Харченка,

за участі секретарів судових засідань О.В.Постолюк, К.А.Вареник,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача - адвоката Р.С.Павелко,

представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Л.М.Легкої,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Семенівського районного суду Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИС

1.Позиція позивача та заперечень відповідача.

1.1.Позивач 04.12.2017 звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 49676,27 грн матеріальної шкоди, заданої в результаті ушкодження у ДТП належного позивачеві легкового автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 ; 1400,00 грн витрат пов`язаних з визначенням вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача внаслідок ДТП; 15000,00 грн моральної шкоди; стягнення судового збору та витрат на правову допомогу.

1.1.1.В обґрунтування позову зазначено, що вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09.03.2017 відповідача ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, зокрема у тому, що 22 жовтня 2015 року, близько 06 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку міста Києва, на 280 кілометрі + 687 метрів автодороги, в селі Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, здійснив поворот ліворуч, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасником руху, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не надав дороги транспортному засобу марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 (співвідповідача - примітка суду), який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, та допустив з ним зіткнення.

49676,27 грн є матеріальною шкодою, що завдана пошкодженням належного позивачеві автомобіля ВАЗ 2107, яка визначена оцінювачем.

1400,00 грн є витратами, які поніс позивач для визначення шкоди, завданої ушкодженням автомобіля.

15000,00 грн є моральною шкодою, яка завдана у результаті пошкодження автомобіля позивача ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 . Моральна шкода полягає у тривалій неможливості користуватися своїм транспортним засобом; тривалому не ремонтуванні автомобіля через відсутність коштів на його ремонт і їх не відшкодування винуватцем ДТП; неможливості пересуватися своїм автомобілем; тривалим відшукуванням коштів для ремонту автомобіля та обмеження себе у інших витратах; необхідності витрачання коштів та часу на судовий захист своїх прав.

1.2.Відповідач у відзиві від 15.01.2018 вказує, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, не відповідає за завдану шкоду якщо доведе, що шкоди завдано внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого. Автомобіль позивача економічно недоцільно відновлювати. Позивач не заперечує проти того, щоб після повного відшкодування збитку пошкоджений автомобіль передати відповідачеві.

Відповідач заперечує проти висновку оцінювача ФОП ОСОБА_16 щодо розміру шкоди 49676,27 грн оскільки висновок посилається на неіснуючу методику.

З вироку Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09.03.2017 вбачається, що у ДТП також є провина співвідповідача ОСОБА_5 .

Доказів заподіяння моральної шкоди не надано.

Не надано доказів понесених судових витрат.

2.Позивач і його представник у судовому засіданні 06.04.2020 позов підтримали. Позивач пояснив, що страхова компанія не заплатила йому відшкодування оскільки для виплати пройшло більш як рік і на той час вироку суду щодо ДТП не було. Відмову у виплаті страхового відшкодування він не оскаржував.

Позивач тривалий час не може користуватися своїм автомобілем через його ушкодження, позивач живе у сільській місцевості де без автомобіля складно пресуватися, змушений просити знайомих возити його і членів його сім'. Відповідач ОСОБА_3 добровільно кошти не повертає.

3.Представник відповідача ОСОБА_3 - Л. М.Легка у судовому засіданні 21.05.2020 повністю заперечувала проти позову. Пояснила, що її довіритель не повертає кошти через неузгодженість суми шкоди та великий розмір моральної шкоди. З невідомих їй причин не може взяти безпосередньої участі у судових засіданнях.

ІІ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ, ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.Судові засідання у справі відкладалися та у них оголошувалися перерви неодноразово, у т.ч. з метою забезпечення участі сторін та їх представників у судових засіданнях, зміни головуючих суддів.

3.Суд 06.07.2018 залучив до участі у справі як співвідповідача ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 117, 118).

4.Протягом 24.07.2018 - 07.11.2019 справа не розглядалася у зв`язку із відсутністю у складі суду суддів з повноваженнями на розгляд справ.

5.Головуючий суддя у справі змінювався двічі: у зв`язку із припиненням 5-річного строку повноважень та припинення тимчасового відрядження судді до суду для здійснення правосуддя.

6.Позивач і його представник у судове засідання 02.07.2020 не з`явилися, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності на підставі позовних вимог та наданих доказів.

7. Відповідач ОСОБА_4 і його представник у судове засідання 02.07.2020 не з`явилися про яке повідомлені належним чином.

8. Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання 02.07.2020 не з`явився про яке повідомлений належним чином. Відзиву від часу його залучення до участі у справі (06.07.2018) не складав.

9.Неявка учасників справи та їх представників не перешкоджає відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України розгляду справи по суті.

9.1.При цьому суд також враховує, що у сторін та їх представників було достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав, надання доказів; представником відповідача ОСОБА_14 складено відзив; позивач відповідь на відзив не складав.

ІІІ. МОТИВИ

10.Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 06.05.2005 позивач ОСОБА_3 є власником легкового автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 (т. 1, а.с. 8).

11.Вироком Великобагачанського районного суду Полтавської області від 09.03.2017 (т. 1 а.с. 9-12) з урахуванням виправленої ухвалою вказаного суду описки від 18.05.2018 (т. 1 а.с. 13) відповідача ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 гривень.

11.1.Згідно вироку ОСОБА_2 вчинив таке діяння:

22 жовтня 2015 року, близько 06 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись автодорогою «Київ-Харків-Довжанський» в напрямку міста Києва, на 280 кілометрі + 687 метрів автодороги, в селі Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, порушив вимоги п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, здійснив поворот ліворуч, при цьому не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасником руху, виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому не надав дороги транспортному засобу марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 (співвідповідача - примітка суду), який рухався по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо, та допустив з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходилася в автомобілі марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , завдано тілесні ушкодження: краєвий перелом променя в типовому місці зліва; рана, що розташована на передній поверхні правої гомілки, в нижній третині; синці, що розташовані на задній поверхні правої гомілки, в середній третині; на передній поверхні лівої гомілки, в середній третині; в нижній третині (2); в ділянці лівого колінного суглобу; на передній поверхні лівого плечового суглобу; на правій щоці, що відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

11.1.1.Отже пошкодження автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , що є власністю позивача ОСОБА_3 , відбулося під час керування цим автомобілем відповідачем ОСОБА_5 , та під час керування автомобілем MITSUBISHI, «Space Wagon», номерний знак НОМЕР_2 , відповідачем ОСОБА_4 .

11.2.Згідно вироку висновком експерта комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи №193 від 29.06.2016 встановлено таке:

1) аналізуючи кінцеве розташування транспортних засобів відносно меж проїзної частини дороги, їх механічні пошкодження, а також слідову інформацію, яка відображена в протоколі ОМП, схемі та фото-таблиці до нього, варто прийти до висновку, що після моменту зіткнення, автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , переміщався назад по відношенню до напрямку свого руху. Дана обставина свідчить про те, що автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , в момент зіткнення стояв або рухався з невеликою швидкістю;

2) в умовах даної пригоди, мінімальна швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент початку гальмування визначається рівною не менше 62.6, 63.5 км/год;

3) в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В заданій дорожній обстановці, водій автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України;

4) в умовах даної пригоди, технічна можливість запобігання даної пригоди з боку водія автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 полягала у виконанні вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру;

5) Варіант 1. Як видно з таблиці №2 при умові дотримання водієм ОСОБА_5 допустимої на даній ділянці дороги швидкості руху рівній 60 км/год водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного гальмування, і отже в його діях вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідності з вимогами п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням пригоди. Як видно з таблиці №1, в варіантах №№ 4, 5, 6, в заданій дорожній обстановці, водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення, при обраній ним швидкості руху, шляхом застосування своєчасного гальмування, і отже в його діях вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідність з вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В заданій дорожній обстановці, водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 12.2, 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України.

Варіант 2. Для відповіді на поставлене питання необхідні додаткові вихідні дані, які вказані в дослідницькій частині висновку; 6) при умові, якщо час руху автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , з моменту початку виконання маневру, до моменту зіткнення становив 2.8 с. та 2.9 с. при сталому сповільненні технічно справного автомобіля марки Ваз-2107 при гальмуванні на горизонтальній ділянці 6.8 м/(с*с) (варіант №№ 1, 2, 3, Таблиці 1), то водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення, при умові дотримання допустимої на даній ділянці дороги швидкості руху, тобто виконання вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. При умові, якщо час руху автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , з моменту початку виконання маневру, до моменту зіткнення становить 3.0 с. та 2.9 с. при сталому сповільненні технічно справного автомобіля марки Ваз-2107 при гальмуванні на горизонтальній ділянці 7.0 м/(с*с) (варіант №№ 4, 5, 6, Таблиці 1), то водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення, шляхом застосування своєчасного екстренного гальмування, тобто виконання вимог п.п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

Варіант 2. Для відповіді на поставлене питання необхідні додаткові вихідні дані, які вказані в дослідницькій частині висновку.

11.3.Згідно вироку висновком експерта судової авто технічної експертизи № 00 від 25.08.2016 встановлено таке:

1) в умовах даної пригоди, мінімальна швидкість руху автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент початку гальмування визначається рівною не менше 62.6, 63.5 км/год.;

2) в даній дорожній обстановці, в діях водія автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;

3) в умовах даної пригоди, технічна можливість запобігання даної пригоди з боку водія автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_4 полягала у виконанні вимог п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру;

4) як видно з таблиці №2, при умові дотримання водієм ОСОБА_5 допустимої на даній ділянці дороги швидкості руху рівній 60.0 км/год., водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування своєчасного гальмування, і отже в його діях вбачаються невідповідності з вимогами п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України. Невідповідність з вимогами п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди;

5) як видно з таблиці №2, при умові дотримання водієм ОСОБА_5 допустимої наданій ділянці дороги швидкості руху рівній 60.0 км/год., водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення, тобто виконання вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

11.4.Згідно вироку висновком експерта транспортно-трасологічної експертизи № 51 від 11.03.2016 року встановлено таке:

1) в первинний контакт вступали передня ліва частина автомобіля марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 та передня ліва частина автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 . Форма та характер пошкоджень транспортних засобів співпадає в тому випадку, якщо під час зіткнення їх повздовжні вісі були розташовані під кутом 165 ±10 градусів; 2) в момент зіткнення автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходився на проїзній частині автодороги Київ-Харків, на смузі руху в напрямку міста Харків, в районі різкого відхилення слідів гальмування коліс автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , при цьому автомобіль марки «MITSUBISHI», модель «Space Wagon», державний номерний знак НОМЕР_2 , відносно автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , розташовувався таким чином, що повздовжні вісі транспортних засобів були розташовані під кутом близько 165 ±10 градусів.

11.5.Суд оцінював у вироку доводи ОСОБА_2 і вказав таке:

Щодо заяви захисника та обвинуваченого, що саме водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 винний у виникненні даної пригоди, так як їхав з перевищенням швидкості та не встиг вчасно загальмувати або об`їхати перешкоду, а обвинувачений виконав вимоги правил дорожнього руху та вчасно загальмував та зупинився, хоча і виїхавши на зустрічну смугу руху, суд зазначає, що не розглядає можливу зупинку транспортного засобу, яким керував обвинувачений окремо від відповідної послідовності подій, які відбувалися під час саме здійснення обвинуваченим відповідного маневру - поворот ліворуч, який розпочинається з того, як визначено в п. 10.1 Правил дорожнього руху, що водій перед будь-якою зміною напрямку руху повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому можлива зупинка, як зазначає у своїх поясненнях обвинувачений, жодним чином не спростовує доводів обвинувачення щодо його вини. Обвинувачений, який має 22 роки водійського стажу, мав переконатися у безпечності свого маневру, до початку його виконання, при цьому, як показав розгляд справи, перед виконанням маневру бачив зустрічний автомобіль, та не мав будь-яких технічних перешкод для виконання вимог правил дорожнього руху.

Щодо заяви захисника та обвинувачення, що наявні об`єктивні дані щодо того, що водій автомобіля, який рухався по зустрічній смузі руху, теж порушував правила дорожнього руху, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту, а тому наявність вини чи відсутність вини іншої особи, жодним чином не спростовують доводів обвинувачення щодо вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення, а саме порушення п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

11.5.1.Отже пошкодження автомобіля ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , що є власністю позивача ОСОБА_3 , відбулося з вини двох водіїв:

-відповідача ОСОБА_4 , який під час керування автомобілем MITSUBISHI, «Space Wagon», номерний знак НОМЕР_2 , порушив п.п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди (у т.ч. п. 11.5 рішення);

-відповідача ОСОБА_5 , який під час керування автомобілем ВАЗ 2107, номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням ДТП. При умові дотримання водієм ОСОБА_5 допустимої на даній ділянці дороги швидкості руху рівній 60.0 км/год., водій автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути зіткнення, тобто виконання вимог п.п. 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

12.Згідно звіту № 0309 про незалежну оцінку майна від 30.09.2017, складеного суб`єктом оціночної діяльності І. П .Кузьменком, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 2107, держномер НОМЕР_1 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 49676,27 грн (т. 1 а.с. 20-35).

12.1.Послуги оцінювача з складення зазначеного звіту складають 1400,00 грн та сплачено позивачем 25.09.2017 за квитанцією до прибуткового касового ордера, акту прийому-передачі робіт та договору № 03/09-17 на проведення незалежної оцінки від 05.09.2017 (т. 1 а.с. 17-19).

12.2. Відповідач ОСОБА_4 запрошувався оцінювачем для участі в огляді пошкодженого автомобіля (т. 1 а.с. 14-16).

13.Жодним із відповідачів не ініційовано призначення судом експертизи стосовно визначення суми майнової шкоди чи збитку, що завданий в результаті ДТП автомобілю позивача. Окремі описки у звіті щодо найменування методики оцінювання не є підставою для визнання цього звіту недопустимим доказом.

14.Страхова компанія UPSK листом від 25.07.2017 № 247 відмовила позивачеві у виплаті страхового відшкодування у зв`язку з неподанням заяви про страхове відшкодування впродовж одного року після ДТП (т. 1 а.с. 34).

15.В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або юридичної особи, підлягають відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди.

16.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

17.Пунктом 8 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки від 01.03.2013 № 4 роз`яснено, що шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності).

Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 ЦК). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам. Спір про відшкодування шкоди, завданої при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожним із їх володільців перед іншим із них, вирішується за правилами статті 1188 ЦК, а саме: шкода, завдана одному з володільців із вини іншого, відшкодовується винним; не відшкодовується шкода, завдана володільцю лише з його вини; за наявності вини всіх володільців розмір відшкодування визначається судом у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (тобто залежно від ступеня вини кожного); у разі відсутності вини володільців у взаємному завданні шкоди жоден із них не має права на відшкодування.

Суди мають розрізняти випадки, коли внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки шкоди завдано самим володільцям цих джерел, від випадків, коли шкоди завдано іншим особам (наприклад, пасажирам, пішоходам). У цьому випадку особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (частина друга статті 1188 ЦК). При цьому солідарний боржник, який відшкодував спільно завдану шкоду, має право вимагати з кожного з інших завдавачів шкоди частку виплаченого потерпілому відшкодування. Оскільки боржник, який виконав солідарне зобов`язання, має право зворотної вимоги, тобто стає кредитором за регресним зобов`язанням до інших боржників, розподіл відповідальності солідарних боржників один перед одним (визначення часток) за регресним зобов`язанням здійснюється на загальних підставах за правилами статті 1191 ЦК, тобто у розмірі, що відповідає ступеню вини кожного з боржників.

18.Згідно із ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

18.1.Вартість матеріального збитку, який завдано позивачеві внаслідок пошкодження його автомобіля, складає 49676,27 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля є вищою за його ринкову вартість на момент ДТП (т. 1 а.с. 24).

18.1.1.Відтак на користь позивача має бути стягнуто 49676,27 грн.

18.1.2.Так само на користь позивача має бути повністю стягнуто 1400,00 грн, що є вартістю послуг оцінювача (т. 1 а.с. 19).

19.Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

20.Згідно приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

20.1.Отже самого лише факту пошкодження автомобіля позивача в результаті ДТП, у котрій є вина обох відповідачів, вже достатньо для висновку суду про заподіяння позивачеві моральної шкоди.

Суд погоджується з доводами позивача, що пошкодження автомобіля позбавило його з 22.10.2015 можливості пересуватися автомобілем, повноцінно користуватися автомобілем як об`єктом свого права власності; обумовило необхідність відшукувати кошти на відновлення автомобіля тощо.

20.1.1.Відтак суд повністю задовольняє позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у сумі 15000,00 грн.

Істотні часові проміжки між датою ДТП - 22.10.2015, датою вироку суду - 09.03.2017, датою звернення з позовом до суду - 04.12.2017 тощо протягом яких позивач був позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем з вини відповідачів, з точки зору вимог розумності та справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України) також є підставою для стягнення моральної шкоди у повному розмірі.

21.Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

22.Як було зазначено вище у п.п. 16, 17 рішення шкода за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди (двох співвідповідачів), розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

22.1.1.Ураховуючи встановлені судом обставини виникнення ДТП, ступінь провини кожного з відповідачів у її спричиненні, висновків судових експертиз щодо виду та характеру допущених кожним із співвідповідачів порушень Правил дорожнього руху суд, робить висновок про стягнення на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 2/3 частки шкоди, а з відповідача О.П .Карабаза 1/3 частки шкоди.

22.1.2.З урахуванням визначених часток відшкодування суд стягує на користь позивача:

-з відповідача ОСОБА_2 34050,85 грн майнової шкоди ((49676,27 + 1400) * 2/3));

-з відповідача ОСОБА_5 17025,42 грн майнової шкоди ((49676,27 + 1400) * 1/3)).

-з відповідача ОСОБА_2 10000,00 грн моральної шкоди (10000 * 2/3);

-з відповідача ОСОБА_5 5000,00 грн моральної шкоди (10000 * 1/3).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 273, 351, 352, 354, 355, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задоволити позов повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 34050,85 грн майнової шкоди та 10000,00 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 користь ОСОБА_3 17025,42 грн майнової шкоди та 5000,00 грн моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку учасниками справи до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вказані строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач - ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач - ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя В.Ф.Харченко