КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Провадження № 2/488/419/20 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

04.06.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Криницької Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення авторського права,,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що у 1979 році вона створила літературний твір під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 " (українською мовою). У 1980 році літературно-художній образ « ІНФОРМАЦІЯ_1 " було вперше оприлюднено в анімаційному фільмі, автором сценарію якого була вона, з однойменною назвою «Капітошка" (укр.), а в 1989 році - твір «Повертайся Капітошко" українською та російською мовами. Вказані анімаційні фільми були створені на кіностудії "Київнаукфільм". Автором сценарію анімаційних фільмів «Капитошка"(рос.)/ «Капітошка" (укр) вказано її.

Авторське право на кінофільм належало підприємству, яке здійснило зйомку, а авторові сценарію, художнику постановникові та авторам інших творів, які увійшли складовою частиною у фільм належало авторське право кожному на свій твір. Авторські (майнові) права на фільм належать кіностудії «Укранімафільм» (правонаступник кіностудії «Київнаукфільм»), а їй належать авторське немайнове право та виключні майнові права на літературний твір та його оригінальну назву: «Капітошка» (укр.). Вона, користуючись своїм правом на реєстрацію авторського права зареєструвала свої авторські права у Державному департаменті інтелектуальної власності і отримала свідоцтво від 11 травня 2004 року № 9967 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «Капітошка». Також 07.04.2014 року вона отримала свідоцтво №54433 про реєстрацію авторського права на твір «Персонаж ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Назва літературного твору «Капітошка», в тому числі російською мовою « ОСОБА_3 », створеного нею є оригінальною, може використовуватись самостійно, а тому розглядається як твір та охороняється відповідно до ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права». Самостійними об`єктами, які підлягають правовій охороні авторським правом, є оригінальна назва літературного твору «Капітошка/ ІНФОРМАЦІЯ_2 » та імя головного персонажа. Літературний твір «Капітошка» та його індивідуальна фантазійна назва є відомими творами в Україні - даний факт є загальновідомим, що неодноразово визнавалося судами та не потребує додаткового доказування. Окрім цього, на захист цього твердження виступає Звіт Національного (дослідницького) університету «Острозька академія».

В подальшому їй стало відомо, що відповідачка допустила неправомірне використання оригінальної назви твору «Капітошка» щляхом відтворення вказаної назви на етикетці (на упакуванні) сосисок Капітошка». Так, протягом квітня-травня 2016 року зафіксовано 4 факти продажу контрафактної продукції в мережі крамниць « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Виробником сосисок є відповідачка.

Вказала, що згаданий товар під назвою "Капітошка", вироблений та розповсюджується відповідачкою, без її дозволу.

Позивач просила стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав у 217500 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 1-7).

Відповідачка надала заперечення проти позову, в якому зазначила, що сосиски під назвою «Капітошка» вона дійсно виробляє на підставі угоди з ТзОВ «Залтех Україна», згідно якої вказане товариство надало їй право на використання на своєму підприємстві нормативно-технологічної документації ТУ У 15.1.-31-2007 «Ковбаси варені, сосиски, сардельки, хліби м`ясні та ковбаси варені, сосиски, сардельки із м`яса птиці з сумішами та добавками фірми «ZALTECH» (АВСТРІЯ). Згідно даної нормативно-технологічної документації ТУ У 15.1.-31-2007, була розроблена назва усіх видів варених ковбас, сардельок та сосисок. Вона не мала на меті порушувати права позивача, а саме надавати назву продукції з персонажу анімаційного фільму «Капітошка». Крім того, зазначила що вигляд персонажу у фільмі та на етикетці сосисок відрізняється (а.с. 206-207 т.1).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права закрито (а.с. 75 т.2).

Представник позивачки в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 41 Конституції України передбачено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності.

Згідно з частиною 1 статті 54 Конституції, громадянам гарантується свобода літературної, художньої, наукової творчості, захист інтелектуальної власності, їхніх авторських прав, моральних і матеріальних інтересів, що виникають у зв`язку з різними видами інтелектуальної діяльності.

Відповідно до частини 2 статті 54 Конституції, кожен громадянин має право на результати своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може використовувати або поширювати їх без його згоди, за винятками, встановленими законом.

Відповідно ст. 437 ЦК України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про авторське право і суміжні права», авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. Для виникнення і здійснення авторського права не вимагається реєстрація твору чи будь-яке інше спеціальне його оформлення, а також виконання будь-яких інших формальностей.

Частиною 5 ст.11 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначено, що суб`єкт авторського права для засвідчення авторства (авторського права) на оприлюднений чи не оприлюднений твір, факту і дати опублікування твору чи договорів, які стосуються права автора на твір, у будь-який час протягом строку охорони авторського права може зареєструвати своє авторське право у відповідних державних реєстрах.

Відповідно до ст. ст. 433, 440, 441, 442, 443 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права», об`єктами авторського права є літературні та художні твори. Майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору, виключне право дозволяти використання твору, право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Використанням твору є його опублікування (випуск у світ), відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі, продаж, передання в найм (оренду), імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо, а також інші дії, встановлені законом.

Закон визначає, що використання творів дозволяється виключно з дозволу суб`єкта авторського права позивача, крім випадків вільного використання - виключний перелік яких наведено у ст.ст. 21-25 ЗУ «Про авторське право і суміжні права (ст. 443 ЦПК України).

Судом встановлено, що дозволу на використання оригінальної назви твору «Капітошка» відповідачці позивач не надавала, хоча необхідність такого дозволу (ліцензії) передбачена Законом.

Ст. 9 Закону України «Про авторське право і суміжні права» встановлено, що частина твору, яка може використовуватися самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього Закону. Відповідно до ст. 15 вказаного Закону, до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначає, що виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об`єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом, розповсюдження об`єктів авторського права - будь-яка дія, за допомогою якої об`єкти авторського права безпосередньо чи опосередковано пропонуються публіці.

Відповідно до п.43 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав» №5 від 04 червня 2013 року, під контрафактними примірниками твору, фонограми, відеограми, програм організацій мовлення розуміються примірники об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, які виготовлені, відтворені, опубліковані і (або) розповсюджені з порушенням авторського права і (або) суміжних прав (особистих немайнових і (або) майнових), у тому числі примірники захищених в Україні зазначених об`єктів, що ввозяться на митну територію України без згоди автора чи іншого суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, зокрема з країн, у яких ці об`єкти ніколи не охоронялися або перестали охоронятися.

В п.44 вказаної постанови зазначається, що відповідно до пункту «б» статті 50 Закону N 3792-XII (3792-12) розповсюдження контрафактних примірників творів (у тому числі комп`ютерних програм і баз даних), фонограм, відеограм і програм організацій мовлення є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту. Особа, яка розповсюджує об`єкти авторського права і (або) суміжних прав без дозволу суб`єкта такого права, несе відповідальність за порушення виключних прав на цей твір і в тому випадку, коли контрафактну продукцію нею отримано за договорами з третіми особами.

Відповідно до п. 11 Постанови належним відповідачем у справі про захист авторського права і (або) суміжних прав є особа, яка своїми діями порушила особисті немайнові чи майнові права суб`єктів авторського права і (або)суміжних прав.

За змістом ст.50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є: вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Згідно зі ст. 51 Закону, захист особистих немайнових і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав здійснюється в порядку, встановленому адміністративним, цивільним і кримінальним законодавством.

Відповідно до роз`яснень п.12 постанови майнова відповідальність за порушення авторського права і (або) суміжних прав настає за наявності певних, установлених законом умов: факту протиправної поведінки особи (наприклад, вчинення дій, передбачених статтями 50 та 52 Закону N 3792-XII), шкоди, завданої суб`єкту авторського права і (або) суміжних прав; причинно-наслідкового зв`язку між завданою шкодою та протиправною поведінкою особи; вини особи, яка завдала шкоди.

Так, позивач повинен довести факт наявності в нього авторського права і (або) суміжних прав.

Судом встановлено, що позивачка є автором літературного твору « ОСОБА_5 » і їй належать особисті немайнові та майнові авторські права на цей твір, що стверджується свідоцтвом від 11.05.2004 р. за №9967 про державну реєстрацію авторського права на літературний твір «Капітошка» (а.с. 14 т.1).

Оригінальність та самостійність назви твору «Капітошка»/«Капитошка» підтверджують наступні документи: Висновок експерта №934 Львівського НДІСЕ експертизи обєктів інтелектуальної власності по цивільній справі №569/23223/13-ц від 26 березня 2014 року; Звіт про науково-дослідну роботу з вивчення специфіки іменування літературного персонажа «Капітошка» (за авторства позивачки) та його можливих похідних варіацій у російській та українській мовах; Звіт «Вивчення рівня обізнаності споживачів України про бренд «Капітошка» Національного університету «Острозька академія» (а.с.25-143 т.1).

Відповідачкою не надано суду доказів на спростування доводів позивача.

Також судом встановлено, що назва твору «Капітошка» є оригінальною та відтворена на упаковці сосисок «Капітошка».

Доводи відповідача про те, що порушень авторських прав позивачки ним допущено не було спростовуються дослідженими висновками експертів про оригінальність та самостійність назви твору «Капітошка» та проведеною експертизою про розмір упущеної вигоди.

Відповідно до висновку №1і судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 10 травня 2018 року розмір матеріальної шкоди (упущеної вигоди), завданої ОСОБА_1 , правовласнику об`єкта права інтелектуальної власності унаслідок дій ФОП ОСОБА_2 , а саме виготовлення та розповсюдження контрафактної продукції під назвою «Капітошка» в період з квітня по травень 2016 року складає 120000 грн. (а.с.114-122 т.2).

Відповідач не надала доводів на спростування висновку експерта.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 52 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час звернення до суду), при порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об`єктів суміжних прав, використанні творів і об`єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Згідно п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України, збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або Законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Підпунктом «г» частини другої статті 52 Закону України «Про авторське право і суміжні права» визначано розмір компенсації в мінімальних заробітних платах від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов`язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 04 червня 2010 року «Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав», при вирішенні відповідних спорів судам слід мати на увазі, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб`єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об`єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Вимогою позивачки є стягнення з відповідачки 150 мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 8 Закону України від 14.11.2019 г. N 294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 4723 грн.

Судом встановлено, що позивач не надавав дозволу відповідачам на відтворення імені головного персонажа «Капітошка», оригінальної назви літературного твору «Капітошка» та реалізацію товару з такою назвою, тобто факт порушення майнових прав доведений (а.с. 148-151 т.1).

Відповідно до пункту 3 Розділу 1 «Загальні положення» Національного положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року № 73, доходи - це збільшення економічних вигод у вигляді збільшення активів або зменшення зобов`язань, яке призводить до зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків власників). У свою чергу, прибуток - це сума, на яку доходи перевищують пов`язані з ними витрати.

Об`єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір завданої шкоди, завданої протиправними діями сторони відповідача, є висновок №1і судового експерта Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 03 квітня 2018 року, яким встановлено розмір збитків унаслідок порушення прав позивачки та який складає 120000, 00 грн.

Суд враховує тривалість та обсяг порушень, які тривали протягом квітня-травня 2016 року зафіксовано 4 факти продажу контрафактної продукції (а.с.145-147 т.1)

Дані про розмір доходу, отриманого унаслідок правопорушення, суду не надані. Порушено право тільки однієї особи позивачки.

Посилання відповідачки на те, що вона діяла відповідно до укладеної угоди з ТзОВ «Залтех Україна», судом не приймаються, оскільки літературний твір «Капітошка» та його індивідуальна фантазійна назва є відомими творами в Україні - даний факт є загальновідомим, обто відповідачка не могла знати, розуміти, що впускаючи сосиски під такою назвою, вона порушує авторські права позивачки.

Отже, враховуючи, що у цьому випадку, окрім встановлення самого факту порушення прав позивачки були встановлені й інші обставини, зокрема істотний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об`єкта авторського права, що прямо впливає на розмір компенсації, тривалість та обсяг такого порушення, суд визначає компенсацію у розмірі 46 мінімальних заробітних плат, тобто 217500 грн., що буде відповідає загальним засадам цивільного законодавства, встановленим статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Позивачем по справі сплачено судовий в розмірі 2175,00 грн. та вартість за проведення судової експертизи 2251,20 грн. (а.с.97 т.2), які згідно ст.142 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки.

Керуючись ст.ст.41, 54 Конституцї України, ст.ст.437,440-443 ЦК України, Законом України «Про авторське право і суміжні права», ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд, В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію за порушення майнових авторських прав у розмірі 217 500 грн. 00 коп.

Стягнути с з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 4426 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 .

Суддя Г.М. Лазарева