Справа № 242/2723/20
Провадження № 2-о/242/261/20
УХВАЛА

про повернення заяви

03 липня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Коліщук З.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою керівника Красноармійської міської прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Селидівської міської ради, заінтересована особа: Фізична особа підприємниць ОСОБА_1 , про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність( в порядку ст.56 ЦПК України, ст..335 ЦК України, ст..23 Закону України «Про прокуратуру»),-

встановив:

Керівник Красноармійської міської прокуратури Донецької області звернувся до суду з заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність.

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву слід повернути прокурору з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції" (F. W. v. France) від 31.03.2005, заява № 61517/00, пункт 27).

У Рекомендаціях Парламентської Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не належать до сфери кримінального права, йдеться про важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст п. 3 ч. 1ст. 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено. Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках коли відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

У першому з них прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захист інтересів держави або здійснює його неналежно. Не здійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень, коли він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача, а також можливість досудового врегулювання спору, добровільного відновлення порушеного права, відшкодування шкоди тощо.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду (ухвала Верховного Суду у справі № 910/18283/17 від 07 травня 2018 року).

Частиною 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру"передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор може підтвердити наявність підстав для представництва інтересів держави в суді шляхом надання належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду, запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для відповідного представництва (ухвала Верховного Суду у справі №822/1169/17 від 19 липня 2018 року).

Отже, виходячи зі змісту даних норм, наявність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів попереднього звернення прокурора до відповідного суб`єкта владних повноважень та його байдужого ставлення до інтересів держави є обов`язковою умовою, за якої можливий судовий розгляд позову прокурора, і виключно у разі її дотримання прокурор набуває відповідних процесуальних повноважень (процесуальної дієздатності).

До заяви не додані документи, що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення прокурора до суду в інтересах інших осіб в контексті вимог ч. 1ст. 56 ЦПК Українитаст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Прокурором не обґрунтовано наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Селидівської міської ради, оскільки до матеріалів заяви не надано доказів щодо нездійснення або неналежним чином здійснення Селидівською міською радою відповідних повноважень, віднесених до її компетенції. До того ж, Селидівська міська рада на даний момент існує як юридична особа, не ліквідована, а тому здатна самостійно представляти свої інтереси в суді.

Крім того, прокурор повинен довести, по-перше, що він звертався до органу, який представляє інтереси держави та, по друге, що цей орган погодився на таке представництво.

Прокурор зобов`язаний попередньо до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

Однак, з матеріалів, доданих по заяви вбачається, що прокурором було направлено повідомлення Голові Селидівської міської ради про представництво інтересів держави в суді, але до суду не надано згоди Селидівської міської ради на представництво інтересів держави в суді прокуратурою.

На підставі викладеного, заява підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 185,260 ЦПК України,

постановив:

Заяву керівника Красноармійської міської прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Селидівської міської ради, заінтересована особа: Фізична особа підприємниць ОСОБА_1 , про передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через суд, який постановив ухвалу, протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя З.М. Коліщук