Житомирський апеляційний суд
Справа №273/87/20 Головуючий у 1-й інст. Михалюк О. П.
Категорія 82 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

розглянувши без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу № 273/87/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», Товариства з обмеженою відповідальністю « АТ Сервіс» про захист прав споживача та визнання недійсними договорів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Михалюка О.П., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 21 листопада 2019 року між ним та ТОВ Авто Просто укладений договір №803764 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля марки KIA Ceed ) у групах. На виконання умов цього договору ним сплачено 8400 грн.

Також зазначає, що 21 листопада 2019 року уклав з ТОВ АТ Сервіс договір доручення, предметом якого є зобов`язання сплатити повіреним винагороду ТОВ Авто Просто у сумі 24152 грн. 20 коп. Вказані кошти були сплачені ним, що підтверджується відповідною квитанцією.

Позивач вказує, що дані угоди були укладені під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Положення спірних договорів є несправедливими та не відповідають принципу добросовісності й свідчать про наявність дисбалансу прав сторін.

Перед підписанням договору про надання фінансової послуги працівники ТОВ Авто Просто не роз`яснили, що товариство не здійснює продаж автомобілів, а лише надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. У рекламному оголошенні відповідач не повно виклав інформацію стосовно своїх послуг, що свідчить про порушення ст.15 Закону України Про захист прав споживачів.

Вказує, що перед підписанням цих угод йому не була надана повна, достовірна, доступна та необхідна інформація щодо фінансових послуг, а вжиті у спірних договорах терміни та поняття занадто неконкретизовані, зміст договорів є складним для сприйняття та розуміння їх правової природи, внаслідок чого його було введено в оману.

Договір адміністрування не містить строк отримання автомобіля та строк, після закінчення якого договір припиняє свою дію.

Окрім того, цей договір передбачає виконання споживачем зобов`язань навіть у тому разі, коли інша сторона порушить покладені на неї обов`язки. Вказане свідчить про несправедливі умови цього договору.

Також вказує, що ціна товару визначена на момент його отримання останнім членом групи, що надає можливість продавцю ( виконавцю, виробнику) збільшувати ціну. При цьому, у разі розірвання договору сплачені споживачем кошти не повертаються у повному обсязі.

Застосовуючи підміну понять ціна автомобіля та поточна ціна автомобіля, ТОВ Авто Просто використовує нечесну підприємницьку практику та вводить споживача в оману.

Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір про надання фінансової послуги та стягнути з ТОВ Авто Просто грошові кошти у розмірі 8400 грн.

Також просив визнати недійсним договір доручення та стягнути з ТОВ АТ Сервіс 24152 грн.

Рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зокрема, зазначає, що суд залишив поза увагою його доводи про те, що при укладенні спірних договорів відповідачі застосували нечесну підприємницьку практику, не надали повну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору щодо адміністрування, строки його виконання, чим ввели його в оману.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі зазначають, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову відповідає вимогам законодавства та узгоджується із судовою практикою.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 21 листопада 2019 року між позивачем та ТОВ Авто Просто укладений договір №803764 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару ( автомобіля) у групі.

Предметом даного договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля KIA Ceed за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд.

Договором також передбачено, що поточна ціна автомобіля - ціна автомобіля, яка встановлюється постачальником кожного місяця в останній робочий день місяця та є основою для розрахунку грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства, передбачених договором. Поточна ціна автомобіля може змінюватися протягом строку дії договору про адміністрування, що, відповідно, зумовлює зміну грошового розміру періодичних платежів та винагороди товариства.

Згідно зі ст.2 договору ТОВ Авто Просто зобов`язувалось надавати учаснику наступні послуги: забезпечення функціонування системи Автофонд, яка складається з груп, кожна з яких після її формування має незмінну кількість учасників; ознайомлення учасників з умовами договору, внутрішніми правилами та надання інформації, передбаченої чинним законодавством; об`єднання учасників системи Автофонд у групи з метою придбання автомобілів; формування групи, включення учасника у групу та повідомлення учасника про дату створення групи протягом семи робочих днів з дати її створення; укладення договору з постачальником та забезпечення визначення поточної ціни товару постачальником; проведення розподілу товару; розподіл та придбання автомобілів учасниками груп; отримання періодичних платежів та формування фонду групи; ведення реєстру учасників групи, облік періодичних платежів учасників групи; організацію передачі автомобіля у власність отримувача товару; здійснення повернення періодичних платежів за достроково розірваними договорами; адміністрування групи, до складу якої входить учасник, до завершення строку її існування закриття групи; вчинення інших дій, спрямованих на придбання учасником автомобіля через систему за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників.

В свою чергу, ст.4 договору, зокрема, передбачено, що учасник зобов`язаний сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи; сплатити винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику, після надання права на отримання автомобіля; щомісячно, не пізніше 15-го числа кожного місяця, сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою; надати визначені договором засоби забезпечення зобов`язань; укласти договір страхування КАСКО отриманого автомобіля, який передбачатиме виплату страхового відшкодування на користь ТОВ Авто Просто; укласти договір обов`язкового страхування цивільної відповідальності власника автомобіля; отримати автомобіль.

Договором також визначено, що він набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом п`яти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором.

Сторони також дійшли згоди про те, що учасник, який ще не отримав автомобіль, має право розірвати договір за власним бажаннм, про що зобов`язаний повідомити ТОВ Авто Просто у письмовій формі. При цьому, поверненю підлягають лише періодичні платежі, сплачені за цим договором.

Окрім того, п.12.1.4 договору передбачене право учасника в односторонньому порядку відмовитись від договору про адміністрування протягом 14 календарних днів з дати його підписання.

У п. п.19.2 та 19.4 договору міститься положення про те, що підписання цієї угоди та додатків до неї є свідченням факту ознайомлення, розуміння сторонами та згоди сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом договору й додатків до нього.

Учасник підтверджує, що ТОВ Авто Просто надало інформацію про суть фінансової послуги, що пропонується за цим договором, із зазначенням вартості цієї послуги для учасника групи, повідомило своє місцезнаходження та засоби зв`язку тощо, про порядок сплати податків і зборів, про правові наслідки та порядок здійснення розрахунків внаслідок дострокового припинення надання фінансової послуги, про механізм захисту фінансовою установою прав споживачів та порядок урегулювання спірних питань, що виникають у процесі надання фінансової послуги.

Окрім того, підписуючи письмову згоду на обробку персональних даних, позивач засвідчив, що отримав усі коректно викладені пояснення від представників ТОВ Авто Просто, проінформований про всі можливі витрати у зв`язку з укладенням договору, уважно прочитав та зрозумів договір та додатки до нього.

Також своїм підписом він засвідчив факт ознайомлення та надав свою згоду з умовами договору, які йому зрозумілі та які він вважає справедливими по відношенню до себе.

Своїм підписом позивач підтвердив факт надання йому до укладення договору інформації, зазначеної у ч.2 ст.12 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, а також засвідчив, що фінансова послуга, що надається за цим договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку товариства.

У додатку №1 до вказаного договору зазначена поточна ціна автомобіля на день укладення договору 402520 грн.; визначено розмір винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формування групи 24151 грн. 20 коп.; періодичний платіж у % - 1,6666, щомісячна винагорода 0,415 % + ПДВ; винагорода за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику 3,00 % + ПДВ.

Додатком №2 до договору визначено право учасника, який протягом строку дії договору належним чином виконував усі свої зобов`язання зі сплати щомісячних платежів разом з винагородою, на сплату 50% від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового внеску.

Судом встановлено, що на виконання даного договору позивачем 13 грудня 2019 року сплачено 8400 грн.

Окрім того, 21 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ АТ Сервіс укладений договір доручення №803764, відповідно до якого позивач уповноважив товариство сплатити від його імені винагороду ТОВ Авто Просто у розмірі 24151 грн. 20 коп.

Відповідно до приписів ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 ЦК України закріплене правило про те, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( стаття 627 ЦК України).

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 204 ЦК України містить правило про презумпцію правомірності правочину, яке полягає в тому, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 230 ЦК України передбачено, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення ( частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом ( частина 1 статті 229 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.18 Закону України Про захист прав споживачів продавець ( виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачами умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Отже, умови договору слід вважати несправедливими, якщо вони: порушують принцип добросовісності; призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; завдають шкоди споживачві.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.19 Закону України Про захист прав споживачів нечесна підприємницька практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика включає, зокрема, будь-яку діяльність ( дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Судом встановлено, що сторони під час укладення спірних договорів погодили всі істотні умови, в тому числі щодо порядку та строків внесення платежів, їх складових та розмірів, а також строку дії договору про надання фінансової послуги. Умови договорів викладені чітко та ясно.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що при укладенні спірних договорів його введено в оману.

Заслуговує на увагу й та обставина, що позивач не скористався правом на розірвання договору про надання фінансової послуги в порядку, передбаченому п.12.1.4 угоди.

Посилання позивача на несправедливість умов укладеного з ТОВ Авто Просто договору у зв`язку з тим, що розмір щомісячного платежу постійно змінюється й залежить від поточної ціни автомобіля, яка дійсна на момент оплати, є безпідставним, оскільки саме такі умови були погоджені сторонами при укладенні цього договору. За змістом таких умов кожна проінформована та розсудлива людина могла розуміти, що поточна ціна автомобіля є змінною величиною, яка може збільшуватись або зменшуватись.

За змістом договору позивач має можливість отримати у власність обраний ним автомобіль до виплати його повної вартості, тобто за кошти, сплачені іншими учасниками групи, які ще не отримали автомобілі, проте мають потенційне право на це. Оскільки такі автомобілі можна викупити лише за їх дійсною вартістю на момент викупу, яка залежить від ринкових тенденцій та може відрізнятися від вартості автомобіля, виданого учаснику раніше, визначення щомісячних внесків та інших платежів у відповідності до ціни автомобіля, встановленої постачальником в останній день кожного місяця, не призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача та відповідає обраному позивачем порядку придбання автомобіля й одночасно враховує інтереси інших учасників групи. За таких обставин, умови вказаного договору не можна вважати несправедливими в розумінні ст.18 Закону України Про захист прав споживачів.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 17 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуюча Судді: