Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/6174/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді - Цуранова А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просили: 1) терміново накласти арешт та заборонити відчуження квартири по АДРЕСА_1 , яка належить відповідачеві ОСОБА_3 на праві свідоцтва про придбання майна з електронних торгів № 1-714 від 12.06.2020 року до розгляду по суті позову; 2) встановити заборону відповідачу ОСОБА_3 вживати будь-які дії направленні на вселення його та на виселення, заборони користуватися ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в спірній квартирі по АДРЕСА_1 .

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що в грудні 2019 року заявники отримали від приватного виконавця Кравця В.В. постанову про відкриття виконавчого провадження, про проведення звернення стягнення на квартиру, де вони мешкають, яке здійснюється за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегери Л.О. № 1820 від 18.09.2019 року. У грудні 2019 року позивачі звернулись до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та заявами про забезпечення позову. Ухвалою суду від 04.12.2019 року у справі № 357/13387/19 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, а саме встановлення заборони відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 відповідно до договору дарування № 1-4038 від 26.10.2000 року. Разом з цим, ухвалою суду від 18.12.2019 року у справі № 357/13882/19 вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту, а саме встановлення заборони відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 відповідно до договору дарування за № 1-4038 від 26.10.2000 року. Ухвали набрали законної сили та внесенні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження. Однак, не дивлячись на наявність заборони на відчуження майна, приватний виконавець Кравець В.В. подав до ДП «Сетам» документи на відчуження майна (квартири) позивачів та відбулося відчуження вказаної квартири. 18.06.2020 року новий власник ОСОБА_3 з`явився до квартири та повідомив, надавши копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також надав довідку про зняття їх з реєстрації, тому невжиття таких заходів може позбавити заявників єдиного житла.

Разом із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подано до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області позовну заяву до: 1) ОСОБА_3 ; 2) приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравець Вадима Валентиновича; 3) Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, протоколу, акту та свідоцтва про право власності, та державної реєстрації.

Згідно вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

На підставі ч. 13 ст. 7 ЦПК України заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку письмового провадження.

При вирішенні заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову заявник має підтвердити обставини наведені в заяві належними доказами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Разом з цим, у певних немайнових спорах має також досліджуватися питання, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень.

Схожа правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 року, справа № 910/1040/18.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2019 року у справі № 357/13387/19 вжито заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту, а саме встановлення заборони відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , відповідно до договору дарування за № 1-4038 від 26.10.2000 року.

Крім того, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2019 року у справі № 357/13882/19 вжито заходи по забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 згідно договору дарування квартири від 26.10.2000 року № 1-4038.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 192465584, 11.12.2019 року державним реєстратором Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Лобода Н.В. здійснено державну реєстрацію обтяжень. Номер запису обтяження: 34572998. Підстава виникнення обтяження: ухвала суду, серія та номер: 357/13387/19, видана 04.12.2019 року, видавник: Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 50142204 від 11.12.2019 року, ОСОБА_4 , Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства: Україна. Обтяжувач: Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Зміст, характеристика обтяження: заборона на відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 . Опис предмета обтяження: 1/2 частини квартири.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 194252481, 21.12.2019 року державним реєстратором Шкарівської сільської ради Білоцерківського району Київської області Лобода Н.В. здійснено державну реєстрацію обтяжень. Номер запису обтяження: 34789900. Підстава виникнення обтяження: ухвала суду, серія та номер: 357/13882/19, видана 18.12.2019 року, видавник: Білоцерківський міськрайонний суд Київської області; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, індексний номер: 50379794 від 21.12.2019 року, ОСОБА_4 , Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: Україна. Обтяжувач: Білоцерківський міськрайонний суд Київської області. Зміст, характеристика обтяження: накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Опис предмета обтяження: 1/2 частини квартири.

Разом з цим, згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 212389939, 12.06.2020 року державним реєстратором Мельничук Мариною Володимирівною, Друга Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, Білоцерківський міський нотаріальний округ, Київська область, здійснено державну реєстрацію права власності. Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3. Об`єкт нерухомого майна: квартира в житловому будинку. Адреса: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності: 36867788. Тип права власності: право власності. Підстава для державної реєстрації права власності: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія на номер: 1-714 виданий 12.06.2020, видавник Мельничук М.В. державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори, Білоцерківський міський нотаріальний округ, Київська область. Форма власності: приватна. Розмір частки: 1. Власник: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Таким чином, незважаючи на наявність зареєстрованих обтяжень у грудні 2019 року на підставі відповідних ухвал Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, відбулись електронні торги спірної квартири та державним реєстратором здійснено державну реєстрацію права власності за відповідачем у даній справі.

Враховуючи викладене, наявність декількох проваджень у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області у справах, що пов`язані з вищевказаною квартирою, а також предмет спору у даній справі, на думку суду, існує обґрунтований ризик, що спірна квартира може бути відчужена іншим особам, що в свою чергу, у разі задоволення позову може унеможливити чи утруднити ефективний захист, чи поновлення порушених прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись, тому вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимогу заяви про заборону відчуження квартири, суд звертає увагу на подібність (тотожність) вказаних заявником заходів забезпечення позову, тому з урахуванням її арешту в межах даної справи, заява в цій частині не підлягає задоволенню.

Крім того, в заяві про забезпечення позову заявники також просили суд встановити заборону відповідачу ОСОБА_3 вживати будь-які дії направленні на вселення його, а також на виселення та заборону користуватися ОСОБА_2 , ОСОБА_1 квартирою.

В обґрунтування заяви зазначено, що виходячи зі змісту позовних вимог, виникла необхідність заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, оскільки невжиття таких заходів може позбавити позивачів єдиного житла та права користування квартирою на час розгляду справи в суді.

Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», «Джеймс та інші проти Сполученого королівства») положення статті 1 Першого протоколу містять три окремих правила, які не застосовуються окремо: перше правило проголошує принцип мирного володіння майном, друге стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання втручання у власність правомірним, третє правило визнає за державами контролювати використання майна за наявності певних умов для цього. Також, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання в право власності принципу правомірного та допустимого втручання, слід оцінити, чи є захід законним, чи переслідує втручання суспільний інтерес, чи є такий захід пропорційним переслідуваним цілям.

Таким чином, суд вважає, що питання про вселення, виселення, чи заборону користуватися житлом конкретній особі за своїм змістом є предметом вирішення позовних вимог під час розгляду конкретної справи, тому в межах вирішення заяви про забезпечення позову відсутні правові підстави для задоволення цих вимог, при цьому в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення відповідачем примусових дій щодо виселення позивачів та заборону їм користуватися житлом.

Керуючись ст. 149-153, 259-261, 352-354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 1-714 від 12.06.2020 року, видавник Мельничук М.В ОСОБА_5 , державний нотаріус Другої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов