КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 липня 2020 року місто Київ

Справа 372/3651/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9880/2020

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Желепи О.В., вирішуючи питання про прийняття апеляційної скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року (у складі судді Зінченко О.М., інформація щодо дати складання повного тексту відсутня) про витребування доказів

в справі за ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів, відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 15.06.2020 року, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції для вирішення питання про витребування доказів, посилаючись на те, що дана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Частина перша статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Проте, оскаржувана апелянтом ухвала про відмову у витребуванні доказів, не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду

Враховуючи наведені обставини справи та положення процесуального закону, постановлена ухвала Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року про відмову у витребуванні доказів у справі, не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року про відмову у витребуванні доказів не може бути прийнятя до розгляду судом апеляційної інстанції .

Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку (ч.7 ст. 357 ЦПК України).

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на ухвалу суду першої інстанції про відмову у витребуванні доказів, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, то вона не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції відповідно до п.4 ч.5 ст.357 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 03 червня 2020 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя