Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чемізової Г.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Волноваха в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася з вказаним позовом до Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9649 гектарів, кадастровий номер :02:000:1002 та загальною площею 0,1020 га, кадастровий номер :02:000:1007, яка розташована на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, що утворилася в результаті виділення в натурі на місцевості Ѕ частини земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1474 від 19.12.2006 року, загальною площею 4,140 га, кадастровий номер :02:000:0307, кадастровий номер 0:02:000:0814, яка розташована на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, та відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 146854 за життя належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2006 року позивачка є власником Ѕ частки земельної ділянки, загальною площею 4,140 га, кадастровий номер 0:02:000:0814, розташованої на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, що належала її померлому батькові ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН №146854. Спадкоємцем іншої Ѕ частини спадкової земельної ділянки є її рідний брат ОСОБА_3 , якому також було видано свідоцтво про право на спадщину за законом № 1477 від 19.12.2006 року. Частка кожного з них в спадковій земельній ділянки становить 2,07 га. Після отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_3 виділив належну йому Ѕ частину земельної ділянки та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 445558, площею 2,07 га, кадастровий номер :02:000:0918, кадастровий номер № :02:000:0919. Внаслідок чого в державному кадастрі відбулися зміни та спадкова земельна ділянка загальною площею 4,140 га, кадастровий номер 0:02:000:0814 перестала існувати. У зв`язку відсутністю такого об`єкта нерухомості позивачка позбавлена можливості виділити успадковану нею частку земельної ділянки в натурі та отримати правовстановлюючий документ. Крім того, в наслідок набрання чинності з 01.01.2013 року ЗУ Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року та Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, посвідчення права власності на земельну ділянку здійснюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження без оформлення державних актів.

На теперішній час на виконання вимог ст. 79-1 Земельного Кодексу України позивачка звернулася до ДП «Центр Державного земельного кадастру» для виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж належної їй земельної ділянки в натурі на місцевості, в наслідок чого було сформовано дві нові земельні ділянки: площею 1,9649 га, кадастровий номер :02:000:1002, та площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:000:1007. Проте зареєструвати своє право власності на вказані земельні ділянки позивач не має можливості за наведених обставин у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а тому змушена звернутися за судовим захистом.

Ухвалою Волноваського районного суду від 12.07.2019 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

У судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, згідно якої просить справу розглянути без її участі (а.с. 34).

У судове засідання представник Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області не з`явився, до суду надіслав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с.22).

Суд, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку про задоволення позовних вимог позивачки з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.2006 року позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 успадкував після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , земельну ділянку площею 4,140 га, де одна частка складає 2,07 га, розташовану на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, передану для ведення товарн6ого сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер -02-000-0307, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДН № 146854, виданого 03.08.2005 року (а.с. 7-8).

Судом також встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ 445558 від 30.06.2009 року ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1477 від 129.12.2006 року отримано у власність земельну ділянку площею 2,07 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, кадастрові номери 020000918, 020000919 (а.с. 10).

З копії технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та копій витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що на замовлення ОСОБА_1 Волноваським районним відділом Донецької регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж спадкової земельної ділянки в натурі, в наслідок чого було утворено нові земельні ділянки: площею 1,9649 га, кадастровий номер :02:000:1002, та площею 0, 1020 га, кадастровий номер :02:000:1007 (а.с.10-16).

З відповіді державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_5 № 52688415 від 17.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 відмолено у державній реєстрації прав власності на приватну земельну ділянку (а.с. 56).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно сит. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у й ого здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.3 та ч. 4 ст. 79-1 Земельного Кодексу України сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Держаному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Ураховуючи вищенаведені положення чинного законодавства та встановленні у судовому засіданні обставини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Так, судом було встановлено, що після оформлення спадкових прав на частину земельної ділянки рідному брату позивачки ОСОБА_3 було виділено в натурі належну йому частину земельної ділянки та видано державний акт на право власності на земельну ділянку з новим кадастровим номером. Відповідно до вимог чинного законодавства на замовлення позивачки була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж успадкованої нею частини земельної ділянки в натурі, в наслідок чого було утворено нові земельні ділянки з новими кадастровими номерами. В наслідок вказаних дій спадкова земельна ділянка перестала існувати. Вказані обставини, а також наведені позивачкою в позовній заяві зміни в чинному законодавстві, наразі перешкоджають їй зареєструвати своє право власності на вказане нерухоме майно, а тому за нею слід визнати право власності на земельні ділянки, які утворилися внаслідок виділу в натурі успадкованої останньою Ѕ частини земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82,141, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 1,9649 гектарів, кадастровий номер :02:000:1002 та загальною площею 0,1020 га, кадастровий номер :02:000:1007, яка розташована на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, що утворилася в результаті виділення в натурі на місцевості Ѕ частини земельної ділянки, власником якої є ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1474 від 19.12.2006 року, загальною площею 4,140 га, кадастровий номер :02:000:0307, кадастровий номер 0:02:000:0814, яка розташована на території Бугаської сільської ради Волноваського району Донецької області, та відповідно до державного акту про право власності на земельну ділянку серії ДН № 146854 за життя належала ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук