ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3662/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі
головуючого судді Колесника О.М.
при секретарі Литвин Н.М.
розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, пояснивши, що сторони перебували між собою в шлюбі, який було розірвано 8.12.2006 року. В період зареєстрованого шлюбу у сторін народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_5 виповнилось 18 років. На даний час він є студентом 2 курсу денної форми навчання Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, форма навчання за контрактом. Оскільки ОСОБА_5 навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а позивач сплатила за навчання на 2 курсі 52 530 грн. та 5 500 грн. за обов`язкове вивчення другої іноземної мови, тому просить стягнути 1/2 частину від оплачених послуг з відповідача, як батька дитини, на її користь.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але у направленій заяві до суду позовні вимоги визнав і просив розглянути справу у його відсутність.
Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.
У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували між собою в шлюбі, який було розірвано 8.12.2006 року (а.с.5). В період зареєстрованого шлюбу народилось двоє дітей: донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).
Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_5 виповнилось 18 років (а.с.4), який на даний час проживає разом з матір`ю, позивачкою по справі (а.с.15).
Як вбачається з копії довідки №1351 від 4.09.2019 року ОСОБА_5 на даний час є студентом 2 курсу денної форми навчання Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка, форма навчання за контрактом, строк навчання закінчується 30.06.2022 року (а.с.6). Згідно п.3.2 договору про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом ім. Тараса Шевченка від 9.08.2018 року загальна вартість за весь строк навчання становить 210 120 грн. (а.с.7-8). Позивач ОСОБА_1 сплатила 3.09.2019 року 52 530 грн. за 2 курс навчання сина, що підтверджується платіжним документом №3188451 (а.с.9). Крім того, за змістом п.3.2 договору про надання освітньої послуги (вивчення другої іноземної мови) Київським національним університетом ім. Тараса Шевченка від 1.09.2019 року студент замовник ОСОБА_5 зобов`язався сплатити за весь курс вивчення другої іноземної мови 16 500 грн. (а.с.10-11). Позивач ОСОБА_1 сплатила 3.09.2019 року 5 500 грн. за вивчення сином другої іноземної мови, про що йдеться у платіжному документі №3188523 (а.с.12). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не заперечувались учасником справи.
У відповідності до ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.
Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки син відповідача ОСОБА_5 продовжує навчання у вищому навчальному закладі за контрактом на денній формі, при цьому він не має часу на працевлаштування, а відповідач, його батько, має можливість надавати йому таку матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан та стан його здоров`я, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1/2 частину від сплачених позивачем коштів за навчання.
Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд задовольняє позов, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового з бору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.
Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 256; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 182; 183; 198; 199; 200 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік", п.17; 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 29 015 грн. як оплату за навчання на 2 курсі Інституту міжнародних відносин Київського національного університету ім. Тараса Шевченка.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Дарницького районного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а учаснику справи, якому не було вручене повне заочне рішення в день його проголошення - протягом 20 днів з дня вручення його повного тексту заочного рішення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини заочного рішення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя :