Справа № 296/2776/20
УХВАЛА

іменем України

"22" червня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судового засідання Рабчинській Я.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представників заінтересованої особи ОСОБА_3 , ВишневськогоА ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності особи, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_2 , встановлення над ним піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Також ОСОБА_1 просила суд призначити у справі судово-психіатричну експертизу.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 вказала, що її чоловік згідно довідки Житомирської обласної психіатричної лікарні з 1990р. хворіє на психічний розлад. Хвороба чоловіка істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення його дій та керувати ними. Зокрема, ОСОБА_2 дає спотворену оцінку явищам, неадекватно та агресивно реагує на них, маніакально переслідує її з сином, оскльки ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , то наділена правом звернення з даною заявою до суду.

В заяві від 11.06.2020р. ОСОБА_2 просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні поданої нею заяви та застосувати до ОСОБА_1 заходи впливу за неповагу до суду та зловживання процесуальними правами. В обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_2 вказав, що ОСОБА_1 не є особою, якій надано право на звернення з даною заявою, оскільки шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення суду, відповідно вона не членом сім`ї ОСОБА_2 . Крім того, заява ОСОБА_1 не містить достовірних та об`єктивних даних щодо обставин та доказів, які б свідчили про психічний розлад ОСОБА_2 . Факт переслідування ОСОБА_1 та сина не підтверджено належними доказами правоохоронних органів. Тим більше, син ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 по ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав з батьком ОСОБА_2 за адресою його реєстрації, який займався його вихованням.

В засіданні суду ОСОБА_1 заяву підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 та його представники проти задоволення заяви заперечили, зазначивши про подання ОСОБА_1 завідомо безпідставної заяви, яка має штучний характер.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд враховує наступне.

Дана справа з урахуванням приписів п.1 ч.2 ст.293 ЦПК України підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч. 2 п. 1 ст. 293 ЦПК України).

Главою 2 Розділу ІV ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Як визначено ч.1 ст.296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Отже, вказаною нормою визначено обмежене коло осіб, які наділені правом звернення з даною заявою до суду.

Заявник - це особа, за процесуальним зверненням якої суд встановлює ті чи інші обставини без розв`язання спору про право.

При визначенні поняття «члени сім`ї» повинна враховуватися норма, що міститься у ч.2 ст.3 СК України, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 10.04.2020р. звернулась до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_2 та призначення за поданням органу опіки та піклування піклувальника.

Натомість, з копії рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2020р. у справі №295/7134/19 вбачається, що шлюб між громадянами України ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Цим же рішенням визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

З поданої копії апеляційної скарги вбачається, що рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2020р. у справі №295/7134/19 оскаржувалось ОСОБА_2 в частині визначення місця проживання дитини.

За результатом перегляду судового рішення постановою Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28 лютого 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_5 , разом з матір`ю, - без змін.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 28.02.2020р. у справі №295/7134/19 про розірвання шлюбу набрало законної сили 16.06.2020р.

Аналізуючи наведені обставини, слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 , являючись ініціатором розірвання шлюбу та не маючи наміру його оскаржувати, звернулась до суду із заявою про обмеження цивільної дієздатності ОСОБА_2 , встановлення над ним піклувальника за поданням органу опіки та піклування, за відсутності відповідного статусу особи, яка наділена таким правом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.44 ЦПК України).

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України).

Відповідно до ч.4 ст.44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство України містить прямі заходи відповідальності щодо недобросовісних осіб, фактично реалізуючи в своїх нормах принци добросовісності учасників цивільних процесуальних правовідносин.

Довідка диспансерного відділення КНП "Обласний медичний центр психічного здоров"я" Житомирської міської ради №33 від 04.02.2020р. свідчить про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на обілку в диспансерному відділенні не перебуває, по допомогу до психіатра не звертався.

Згідно довідки міського культурноспортивного центру Житомирської міської ради №2-065 від 04.03.2020р. ОСОБА_2 з 08.10.2002р. працює на посаді керівника гуртка. Відповідно до характеристики з місця роботи є гарним педагогом, старанним, дисциплінованим працівником, в колективі користується заслуженим авторитетом.

Як визначено ч.3 ст. 299 ЦПК України, суд, установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, стягує із заявника всі судові витрати.

Суд, встановивши, що ОСОБА_1 діяла несумлінно, з метою обмеження цивільної дієздатності здорового громадянина ОСОБА_2 , стягує із заявника судові витрати та закриває провадження у справі в зв"язку з відсутністю предмета спору.

Керуючись ст.ст. 296 - 297, 258, 259, 264, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Житомирської міської ради, ОСОБА_2 про обмеження цивільної дієздатності особи, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника закрити.

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід державного бюджету 420,40грн. судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя В. П. Маслак