Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.06.2020 Справа №607/3703/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом вона не може, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З цих підстав, просить суд визнати за нею право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом, до складу якої входить частина житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом він не може, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів. З цих підстав, просить суд визнати за ним право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач-відповідач та її представник не з`явилися, однак від представника позивача-відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, первісні позовні вимоги підтримує з підстав, наведених у позовній заяві, просить їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічних позовних вимог не заперечує.

Відповідач-позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак від представника відповідача-позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, зустрічні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у зустрічній позовній заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення первісних позовних вимог не заперечує.

Представник Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Перевіривши, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини справи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача та дружина відповідача ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 25.06.2019 р. Виконавчим комітетом Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 91.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина за законом на все належне їй майно, зокрема, на частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У справах приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Сліско С.М. 14.02.2020 р. заведена спадкова справа за № 1/2020, згідно з матеріалами якої спадкоємцями за законом ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її чоловік ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_1 , які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 01.07.1990 року, членами колгоспного двору були: голова двору ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), дочка ОСОБА_1 , внучка ОСОБА_4 та внук ОСОБА_5 , про що свідчить довідка Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20.02.2020 р. за № 83.

Згідно ч, 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу),

Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору.

Положеннями ст. 126 ЦК УРСР встановлено, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберігалося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п, 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі, свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ПК України). Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно довідки Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20.02.2020 р. № 84 вбачається, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування даного житлового будинку розташована в АДРЕСА_1 . Земельна ділянка не приватизована, кадастровий номер не присвоєний.

Відповідно до інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 03.02.2020 р. за № 13 ФОП ОСОБА_6 вбачається, що станом на 31.01.2020 р. будинковолодіння АДРЕСА_1 належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , тобто по 1/5 частки за кожним.

Отже, на момент смерті ОСОБА_3 належала 1/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно позивач та відповідач, як спадкоємці після смерті ОСОБА_3 , які своєчасно прийняли спадщину, мають право на прийняття спадщини за законом по 1/10 частини даного житлового будинку кожен від 1/5 частини.

Однак, отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом вони не можуть, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів, про що свідчать постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.02.2020 р. № 13/02-31 та від 22.02.2020 р. № 14/-2-31.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення первісних та зустрічних позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача та відповідача, які підлягають захисту, шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнання за ОСОБА_2 права власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 328, 392, 1216, 1217, 1264, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/10 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, загальною площею 82,8 кв. м., житловою площею 58,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Великогаївська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: с. В.Гаї вул. Галицька, 47 Тернопільського району Тернопільської області.

Повний текст рішення суду складено 22 червня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко