НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24 червня 2020 рокуСправа № 322/164/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

законного представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області; ОСОБА_3
про:визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

12.02.2020 до суду надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд визначити позивачу, ОСОБА_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 11.11.1997 після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , пропущений позивачем з поважних причин.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача, ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 була одинокою, не мала ні чоловіка, ні дітей, лише рідного брата ОСОБА_5 та сестру ОСОБА_6 . Останні місяці свого життя ОСОБА_4 проживала у Веселівському психоневрологічному інтернаті в с. Зоряне (с. Урицьке) Запорізького району Запорізької області, де й померла, але позивачу про її смерть одразу не повідомили.

Після смерті ОСОБА_4 позивач не цікавилася майном, яке перебувало у власності тітки і його спадкуванням, бо вважала, що є спадкоємці ближчі від неї і вони успадкували його.

Але, нещодавно дочка позивача ОСОБА_2 повідомила їй, що за інформацією сільського голови Терсянської сільської ради ОСОБА_7 майно тітки ніхто не успадкував і не скористався заповітом, який начебто вона склала за час свого життя, в зв`язку з чим сільська рада має намір визнати її спадщину відумерлою.

16 грудня 2019 року позивач звернулася до сільського голови Кучеренка Р.С. із заявою про надання інформації щодо наявності заповіту та спадкового майна ОСОБА_4 .

Після численного листування з сільським головою позивач отримала копію заповіту, складеного ОСОБА_4 11 листопада 1997 року, посвідченого секретарем Терсянської сільської ради Ноженко Т.В., яким вона заповіла все своє майно ОСОБА_5 , позивачу та ОСОБА_8 в рівних долях.

За інформацією приватного нотаріуса Моргунова О.В., яку позивач отримала під час консультації, спадщина після смерті тітки не відкривалася і відкрити позивач її не може, оскільки строк для прийняття спадщини за заповітом нею пропущений.

Виходячи з наведеного, посилаючись на свою необізнаність про факт існування заповіту та положення ст. 1272 ЦК України, позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 17.02.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Відповідач Терсянська сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області, у встановлений судом строк не надала відзиву на позовну заяву. При цьому, представник зазначеного відповідача, належним чином повідомлений, у жодне судове засідання не прибув, не повідомив суд про причини неявки, а також не надіслав до суду будь-яких заяв.

Ухвалою суду від 13.04.2020 за клопотанням позивача до справи залучено співвідповідача ОСОБА_3 .

Законний представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 , зазначила про небажання подавати відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 13.05.2020 було закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи.

У судовому засіданні позивач підтримала позов, а законний представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову.

У судовому засіданні 24.06.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

11 листопада 1997 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, яким все своє майно, що належатиме їй на день смерті, в тому числі житловий будинок в с. Ніженка Новомиколаївського району Запорізької області, заповіла в рівних долях ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Урицьке Запорізького району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.10.2006 серії НОМЕР_1 .

Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59459059 від 18.02.2020.

ОСОБА_4 є дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою відділу РАЦС Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області від 27.10.2000 № 24/0295.

Позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (дошлюбне прізвище ОСОБА_13 ), що підтверджується свідоцтвом про народження від 27.02.1961 серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про одруження від 11.02.1961 серії НОМЕР_3 . Мати позивача ОСОБА_14 є дочкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 12.06.1942 серії НОМЕР_4 .

Отже ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною тіткою позивача - ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є онукою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_3 від 31.07.2003 серії НОМЕР_5 , свідоцтвом про народження матері ОСОБА_3 - ОСОБА_15 від 30.05.1974 серії НОМЕР_6 , свідоцтвом про одруження ОСОБА_16 та ОСОБА_15 від 31.07.2003 серії НОМЕР_7 , а відтак ОСОБА_3 є двоюрідною правнучкою ОСОБА_4 .

Про існування заповіту ОСОБА_4 позивач дізналася з листа-відповіді Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області від 10.01.2020 № 03. Докази, які б підтверджували, що позивачу було відомо про існування заповіту ОСОБА_4 раніше за вказану дати, суду надані не були.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

За змістом ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1); у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1). За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 2). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3).

З огляду на вищенаведені положення норм чинного законодавства, належними відповідачами у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а в разі їх відсутності, орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, або за місцем знаходження нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відсутність заведеної спадкової справи після смерті ОСОБА_4 свідчить про те, що жоден з її спадкоємців як за заповітом, так і за законом не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття чи відмову від прийняття спадщини.

Разом з цим, відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є двоюрідною правнучкою ОСОБА_4 , тобто її родичом п`ятого ступеня споріднення, та яка була малолітньою на час відкриття спадщини, прийняла спадщину автоматично в силу приписів ч. 4 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець п`ятої черги за законом.

Беручи до уваги відсутність у суду відомостей про існування інших спадкоємців ОСОБА_4 першої-четвертої черг, або ближчого ступеня споріднення, ніж ОСОБА_3 , саме остання є належним відповідачем у даній справі, в той час як інтересів Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області, за наявності спадкоємця, який прийняв спадщину, даний позов не стосується.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позову в частині вимог до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області слід відмовити, оскільки в цій частині позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Під час розгляду даної справи суд враховує висновок щодо застосування ст. 1272 ЦК України, викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 по справі № 565/1145/17 (реєстраційний номер у ЄДРСР 82669288), відповідно до якого, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов в частині вимог до ОСОБА_3 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до Терсянської сільської ради Новомиколаївського району Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити повністю.

3. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ) додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 11 листопада 1997 року, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті ОСОБА_4 .

Додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини обчислювати з дня набрання рішенням суду законної сили.

4. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

- відповідач: Терсянська сільська рада Новомиколаївського району Запорізької області, вул. Карташова Є., 63, с. Терсянка Новомиколаївського району Запорізької області, 70132, ідентифікаційний код 20511725;

- відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне судове рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя С.С. Гасанбеков