Провадження №2/263/826/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого судді Кулика С.В.,

за участю секретаря судового засідання Чапни А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», третя особа - Офіс великих платників податків Державної податкової служби, про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в якому просив зобов`язати відповідача нарахувати на суму його заробітної плати за періоди з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року та з 01.12.2016 року по 31.08.2019 року, в розмірі 455 285,02 грн., єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та сплатити цю суму єдиного соціального внесену на відповідний рахунок органу податкової служби за місцем обліку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з вересня 2007 року, після реорганізації відповідача, він працює у Комунальному підприємстві «Компанія «Вода Донбасу» (далі КП «Компанія «Води Донбасу»). В липні 2019 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України для призначення йому пенсії за віком, під час оформлення якої дізнався, що відповідачем не було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року та з 01.12.2016 року по 31.08.2019 року. Його заробітна плата за зазначені періоди становить 455 285,02 грн. Оскільки відповідачем не здійснено сплату страхових внесків у зазначений період, це призвело до порушення прав позивача на оформлення, призначення та виплату пенсії у відповідному розмірі.

Ухвалою судді від 09 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

13 січня 2020 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження по справі, призначено судове засідання.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив про безпідставність заперечень відповідача а також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву в якій зазначив, що відповідно до вимог п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», внесених на підставі Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», підприємство звільнено від виконання зобов`язань, визначених ч. 2 ст. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану. Підставою такого звільнення є відповідна заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів та сертифікату Торгово-промислової палати України, що відповідачем і було зроблено 05.11.2014 року. Крім цього зазначив, що на адресу відповідача надходили вимоги Державної податкової інспекції про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та зазначені вимоги були скасовані в судовому порядку, зокрема постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року у справі № 805/330/16-а та ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 14.11.2016 року та постановою Верховного суду від 18.04.2018 року у зазначеній справі. У зв`язку із викладеним просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник третьої особи - Офіс великих платників податків Державної податкової служби, у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , заповненою 19 квітня 1982 року , вбачається, що останній працює у Комунальному підприємстві «Компанія «Вода Донбасу» на посаді начальника насосної станції та електропідстанції тієї ж дільниці.

Як вбачається з Форми ОК-5 Індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України, на ім`я ОСОБА_1 , та довідки про заробітну плату для обчислення пенсії № 1859 від 27 листопада 2019 року, виданої КП «Компанія «Води Донбасу», позивачу не було нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за періоди з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року та з 01.12.2016 року по 31.08.2019 року. Заробітна плата позивача за цей період склала - 455 285,02 грн.

Відповідно до ст.253 КЗпП України особи, які працюють за трудовим договором (контрактом) на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання або у фізичної особи, підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» базою нарахування єдиного внеску для підприємств, установ та організацій, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, є сума нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці».

Згідно з ч.9 ст.9 Закону обчислення і сплата єдиного внеску за працівників, які працюють на підприємствах, в установах та організаціях, здійснюються роботодавцями за рахунок сум, на які внесок нарахований.

Положеннями ч.2, 4, 5, 8 ст.9 Закону передбачено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України відповідно до докладених завдань, зокрема, формує та веде реєстр (облік) застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача, щодо відсутності обов`язку зі сплати єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, відповідно до вимог п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виходячи з наступного.

Так, п. 9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», виключено на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи» № 440-IX від 14.01.2020.

Крім того, як вбачається з постанови Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 805/330/16-а, на яку відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень на позовну заяву, Верховним Судом зазначено, що Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не скасовує обов`язків платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а надає можливість на період антитерористичної операції не виконувати їх у встановлені строки (своєчасно) та в повному обсязі.

Таким чином, оскільки відповідач не був звільнений від обов`язку сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а законом йому лише фактично було надано відстрочку зі сплати таких платежів, та на момент розгляду справи зазначена норма закону втратила свою чинність, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, в частині зобов`язання саме КП «Компанія «Вода Донбасу» нарахувати на суму заробітної плати ОСОБА_1 та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, оскільки відокремлений підрозділ Донецьке регіональне виробниче управління Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» не є юридичною особою та учасником спірних правовідносин.

За змістом ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі ст. 7, 9, 12 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 253 КЗпП України, керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 206, 263, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», третя особа - Офіс великих платників податків Державної податкової служби, про зобов`язання нарахувати та сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» () нарахувати на суму заробітної плати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 01.01.2015 року по 31.01.2015 року, з 01.05.2015 року по 30.06.2015 року та з 01.12.2016 року по 31.08.2019 року, в розмірі 455 285,02 грн., єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в порядку ч. 2 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та сплатити цю суму єдиного соціального внеску на відповідний рахунок органу податкової служби за місцем обліку.

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» () на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн. та витрати, пов`язані з наданням правової допомоги у сумі 2500 грн., а всього стягнути 3268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» (), юридична адреса: вул. К.Лібкнехта, 177-А, місто Маріуполь Донецької області, 87547.

Третя особа: Офіс великих платників податків Державної податкової служби (), юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г.

Суддя С.В.Кулик