Головуючий у І інстанції Потабенко Л.В.
Провадження №22-ц/824/6102/2020 Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Поливач Л.Д.,

при секретарі: Ковтун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником адвокатом Маковієм Вадимом Миколайовичем, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника подав до Обухівського районного суду Київської області клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали Обухівського районного суду Київської області від 19.05.2016 року у справі № 372/807/16-цза позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у вигляді накладення арешту на житловий будинок площею 336,3 кв.м. з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви заявник посилався на те, що 14.06.2019 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. було видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №1886, яким посвідчено придбання ОСОБА_3 житлового будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належали на праві власності ОСОБА_1 . Таким чином, оскільки ОСОБА_1 на сьогоднішній день не є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , та за його рахунок неможливо задовольнити вимоги стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні, що триває, він звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 через свого представника подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове судове рішення про задоволення його заяви та скасування заходів забезпечення позову.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Маковій В.М. апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Позивач ОСОБА_2 в апеляційному суді проти задоволення скарги ОСОБА_1 заперечив та просив залишити ухвалу суду без змін, як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді доповідача,пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, та з матеріалів справи вбачається, що 19.05.2016 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в межах оспорюваної суми - 4 327 591 грн. 73 коп. (том 1, а.с.31-32).

31.08.2017 року рішенням Обухівського районного суду Київської області по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за розпискою в сумі 4 252 500 грн. 73 коп. та сплачений судовий збір у розмірі 6 890 грн. 00 коп., а всього стягнуто 4 259 390 грн. 73 коп. (том 2, а.с.26-28).

Рішенням апеляційного суду Київської області від 28.11.2017 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.08.2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за відсотками та 3% річних на загальну суму 4 252 500 грн. 73 коп. та судовий збір у розмірі 6 890 грн. 00 коп. (том 2, а.с.137-145).

Постановою Верховного Суду від 20.03.2019 року рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.08.2017 року та рішення апеляційного суду Київської області від 28.11.2017 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 процентів за період з 16.07.2013 року по 21.03.2016 року в сумі 916 454,85 грн. скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог. Зменшено загальну суму стягненої із ОСОБА_1 заборгованості з 4 252 500,73 грн. до 3 336 045,88 грн. Змінено рішення в частині стягнення судових витрат та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 802,35 грн. (том 3, а.с.6-12).

На підставі виконавчого листа № 2-26/17, виданого 12.02.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 4 252 500,73 грн. відкрито виконавче провадження № 56627397, яке на день розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову не закінчено.

Також встановлено, що 10.06.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу по виконавчому напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковіні І.В. №914 від 02.11.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості за договором позики в сумі 2 000 000,00 грн., постановлено в рахунок часткового погашення заборгованості за зведеним виконавчим провадженням №59265237 передати стягувачу ОСОБА_3 майно, яке належить ОСОБА_1 , а саме житловий будинок з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0152 (том 3, а.с.40-42). В цей же день, 10.06.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименком М.М. складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення заборгованості (том 3, а.с.43-44).

14.06.2019 року приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Мельник М.В. видала свідоцтво ОСОБА_3 про належність йому на праві власності житлового будинку з надвірними побудовами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий №:02:002:0152 (том 3, а.с.58).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень частин першої, другої та четвертої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до приписів частин сьомої-восьмої статті 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8).

Враховуючи те, що після набрання законної сили рішенням суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу, у встановлений ч. 7 ст. 158 ЦПК України строк за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження, яке на даний час не закінчено, вжиті судом заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення, в зв`язку із чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність підстав до задоволення клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Такі висновки суду відповідають і практиці Європейського суду з прав людини, що вбачається з наступного.

Відповідно до статті 10 ЦПК України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року (п.43) зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, реальне виконання рішення суду є обов`язковою складовою реалізації особою права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року.

Доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою і законності та обґрунтованості постановленої судом ухвали не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником адвокатом Маковієм Вадимом Миколайовичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 14 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: