Провадження 2-з/127/36/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Грицуляк Т.П., звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_2 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3 , третя особи ОСОБА_4 , про поділ домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме: земельної ділянки :02:007:0054 площею 0,1000 га, земельної ділянки :02:007:0055, площею 0,0461 га. Заява мотивована тим, що на зазначених земельних ділянках розташовано житловий будинок «А» з прибудовою «а», загальною площею 57,4 кв.м., житловий будинок «В» з прибудовою «в», загальною площею 69,6 кв.м., сараї «Б», «С», «К», погріб «п/К», убиральня «Д», «Л», самочинно зведені гаражі «М» та «М1», самочинно зведена прибудова «М2», огорожа №1-4. 1/4 частка зазначеного домоволодіння належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину№1-592 від 10.04.2015 року та №1-1284 від 03.06.2016 року. ОСОБА_3 являється власником 1/8 частки домоволодіння відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1-595 від 10.04.2015 року. Заявник вважає, що введення в експлуатацію гаражів «М» та «М1» може відбутися лише після розподілу спільної власності між співвласниками, що буде предметом позову, який заявник планує подати до суду до 10.07.2020 року. Однак, як стало відомо заявнику від інспектора Департаменту архітектурно-будівельного контролю Борецького В., Смірнова Н.П., яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , намагається від імені інших співвласників ввести в експлуатацію вищезазначені гаражі «М» та «М1», а також прибудову до гаражів «М2», які знаходяться на території домоволодіння та являються об`єктом спільної власності, із оформленням права власності на ці об`єкти на неповнолітнього ОСОБА_3 . Для цього ОСОБА_2 подала відповідні документи до Департаменту архітектурно-будівельного контролю, підробивши заяви-згоди інших співвласників ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та сусіда ОСОБА_5 в розмові з іншими співвласниками повідомила, що не має наміру ділити з ними гаражі, оформить їх у власність свого сина та відчужить. Співвласники звернулися до Вінницького відділу поліції із заявами з приводу підробки ОСОБА_2 заяв згод співвласників, 04.07.2020 року на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 .ua». ОСОБА_1 виявила об`яву про терміновий продаж спірних гаражів. Заявник вважає, що забезпечення позову шляхом заборони Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради здійснювати реєстрацію декларації про готовність самочинно зведених будівель гаражів, позначених в технічному паспорті на домоволодіння АДРЕСА_1 під літерами «М», «М1» та самочинно зведеної прибудови під літерою «М2» до експлуатації та внесення даних до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів сприятиме справедливому розподілу земельної ділянки, на якій знаходяться спірні об`єкти, виділу їх часток в натурі і виконанню рішення суду.

Суд, дослідивши вищевказану заяву, приходить до висновку про повернення заяви заявнику з наступних підстав.

Статтею 151 ЦПК України чітко визначено вимоги до заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч.1 ст.151 ЦПК України).

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявник на підтвердження обставин, викладених в заяві, долучила до заяви копії свідоцтв про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , технічного паспорту на будинковолодіння АДРЕСА_1 роздруківку з сайту « ІНФОРМАЦІЯ_1 .ua» про продаж гаражів, однак не додала до матеріалів заяви доказів того, що ОСОБА_2 здійснює будь-які дії, направленні на введення в експлуатацію самочинно зведених об`єктів (гаражів «М», «М1», прибудови «М2»), зокрема зверталася до Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради, для подальшого набуття її сином ОСОБА_3 права власності на них.

Так само, заявник, не долучила до заяви докази того, що існують відповідні заяви згоди співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які зі слів заявника, підробила ОСОБА_2 , з приводу чого співвласники зверталися із заявами до органів поліції.

Окрім наведеного, заявник не обґрунтувала належними та допустимими доказами намір ОСОБА_2 відчужити самочинно збудовані гаражі «М», «М1», що вказує на відсутність обґрунтування необхідності забезпечення судом позову.

Суд звертає увагу заявника на те, що роздруківка з сайту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » не містить посилання на те, що зображені на ній гаражі знаходяться по АДРЕСА_1 та що така заява подана ОСОБА_2 .

Отже, на підставі матеріалів доданих до заяви суд позбавлений можливості перевірити обставини, викладені заявником, з позиції справедливості, співмірності заходу забезпечення позову, про який просить заявник, вимогам, які заявник має намір пред`явити, а отже заявник не обґрунтувала необхідність застосування судом пропонованого заходу забезпечення позову. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що заява подана без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Повернення клопотання (заяви) не перешкоджає можливості повторного її подання до суду у разі усунення недоліків, що наведені в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду із такою заявою після усунення умов, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: