Справа № 364/394/20
Провадження № 2/364/168/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 07.05.2020 року звернулась до суду з названим позовом, в якому вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба, ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час позивач не може отримати свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушена звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений спадковий житловий будинок, після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила суд розглядати справу без її участі.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-19).

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онукою померлої ОСОБА_4 , що стверджено письмовими доказами, тож є спадкоємцем за законом.

Держаний нотаріус Дяченко Л.Є. надала до суду спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , з матеріалів якої вбачається, що свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок не видавались.

Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не змогла у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на спадковий житловий будинок було втрачено, тож приватним нотаріусом Бабак В.С. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно (а.с.20), тому позивач змушена звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мін`юсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1265, 1266, 1268 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області або безпосередньо до апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О. В. Ткаченко