Справа № 369/5578/20
Провадження №6/369/217/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Одинцов О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 , стягувач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», боржник: ОСОБА_2 , зацікавлена сторона: Відділ державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного правління юстиції про заміну сторони виконавчого провадження,-

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, посилаючись на те, що 23 березня 2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №114/П/99/2007-840 від 12 квітня 2007 року, Укладеним між ними, було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. за реєстровим №1098.

За результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу права вимоги, оформлених протоколом №UА-ЕА-2019-07-29-000239-b від 21.08.2019 року, складеного Товарна біржа «УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА», між нею та ПАТ «КВ «НАДРА» 17 вересня 2019 року було укладено Договір №114/П/99/2007-840 купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором, відповідно до якого ПАТ «КБ «НАДРА» відступив на її користь право вимоги за Кредитним договором.

На підставі Договору про відступлення пава вимоги та частини 1 статті 516 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 24 Закону України «Про іпотеку», ПАТ «КБ «НАДРА» передав (уступив) їй усі свої права за Договором іпотеки, на посвідчення чого 17 вересня 2019 року між нами було укладено Договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виноградовою Н.О. за реєстровим №524.

Таким чином, вона стала іпотекодержателем за предметом іпотеки: однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Нещодавно вона дізналася, що 24 вересня 2014 року на Квартиру накладено арешт Відділом державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції. При особистому зверненні до Виконавчої служби їй повідомили, що виконавче провадження №44808241 від 15 вересня 2014 року було відкрите за ініціативою ПАТ «КБ «НАДРА» (як кредитора) на підставі заборгованості за Кредитним договором №114/П/99/2007-840 від 12.04.2007 року та порадили звернутися до суду для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Просить замінити стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у виконавчому провадженні № 44808241 від 15.09.2014 року, яке знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного правління юстиції на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

В судове засідання сторони не з`явились, що не перешкоджає розгляду питання по суті. Заявник надіслав до суду клопотання в якому просив розглядати справу без його участі.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

12 квітня 2007 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРІЙНИЙ БАНК «НАДРА» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №114/П/99/2007-840.

21.08.2019 року ОСОБА_1 уклала із публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» договір № 114/П/99/2007-840 купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1 зазначеного договору, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, за результатами відкритих торгів (аукціону) з продажу прав вимоги, оформлених протоколом № ЕА-2019-07-29-000239-b від 21.08.2019 року, складеного товарною біржею «Катеринославська» Первісний кредитор передає у власність Новому кредитору, а Новий кредитор приймає у власність права вимоги до позичальника за кредитним договором № 114/П/99/2007-840 від 12.04.2007 року з Додатковими угодами (за наявності) зазначеними у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників позичальника, спадкоємців позичальника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки позичальника.

Відповідно до частини першої ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Відповідно до пункту частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 Цивільного кодексу України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до частини першої ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки права вимоги відносяться до майна та є об`єктом права власності кредитора згідно зі ст. 190 Цивільного кодексу України, вони можуть вільно відчужуватися кредитором, а виходячи з комплексного аналізу ст. 512, 513, 514, 516 та 517 Цивільного кодексу України можна зробити однозначний та цілком логічний висновок про те, що заміна кредитора в зобов`язанні, в тому числі і шляхом відступлення права вимоги, є особливим способом зміни зобов`язання на боці кредитора.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то в п. 5 ст. 8 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним судом України в постанові від 20 листопада 2013 року, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що існують підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-23, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» () у виконавчому провадженні № 44808241 від 15.09.2014 року, яке знаходиться на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного правління юстиції на ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Н.С.Пінкевич