Ухвала

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 607/15258/19

провадження № 61-4431ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , підписану представником адвокатом Фільварочною Ольгою Борисівною, на постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення компенсації моральної шкоди на користь кожного по 115 108 грн, а всього 345 324 грн, завданої внаслідок ДТП, в частині, що перевищує розмір страхового відшкодування.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 по 40 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 40 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 40 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 40 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди змінено, зменшивши розмір відшкодування моральної шкоди з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 з 40 000 грн до 25 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 40 000 грн до 25 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 з 40 000 грн до 25 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_4 в дохід держави судового збору в сумі 1 200 грн скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким судовий збір в сумі 1 200 грн за розгляд справи у суді першої інстанції віднесено на рахунок держави.

У решті рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2019 року залишено без змін.

До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , підписана представником адвокатом Фільварочною О. Б., у якій представник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року.

Касаційна скарга подана 12 червня 2020 року (відповідно до відтиску поштового штемпеля на конверті).

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 390 ЦПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі заявник посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», якою установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року. Однак, 22 квітня 2020 року та в подальшому 04 травня 2020 року, відповідними рішеннями КМУ карантин продовжено до 22 травня 2020 року та в подальшому 22 червня 2020 року.

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначено, зокрема, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року у справі № 352/342/17 (провадження № 61-40790св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 строк на касаційне оскарження постанови Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук