Справа № 500/292/19
Провадження № 2/946/645/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України, Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який уточнила 17.02.2020 року, до Ізмаїльської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України (далі Ізмаїльська автомобільна школа ТСОУ), Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України (далі Ізмаїльський спортивно-технічний клуб ТСОУ) про визнання незаконними та скасування наказів керівника Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №02-о/с від 27.08.2018 року про звільнення ОСОБА_1 та керівника Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №04-о/с від 27.08.2018 року про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на посаді бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ за сумісництвом та на посаді бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, стягнення з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до 17.02.2020 року в сумі 131 207,34 грн. та з Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до 17.02.2020 року в сумі 80 600,52 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.05.2012 року вона була прийнята на посаду бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України та на посаду бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ 1 категорії за сумісництвом. 25.04.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ виданий наказ №17-од щодо скорочення штату працівників у зв`язку з відсутністю достатнього контингенту учнів, значним зниженням надходження грошових коштів та тяжким фінансовим становищем, а саме, у даному наказі зазначено: «1. Внести зміни до штатного розпису Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, а саме виключити з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: заступник директора з навчальної роботи 1 одиниця, бухгалтер 0,5 одиниці, завідувач господарством 1 одиниця, інспектор з кадрів 1 одиниця, інженер з транспорту 1 одиниця, методист навчально-методичної підготовки 1 одиниця, слюсар з ремонту автомобілів 1 одиниця.». З наказом №17-од ОСОБА_1 ознайомлена, однак відсутня дата ознайомлення з даним наказом. 31.05.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №20-од та скорочено з 31.07.2018 року посаду головного бухгалтера (1 одиницю). Станом на 29.06.2018 року ОСОБА_1 не була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незважаючи на те, що в повідомленнях про скорочення її посади вказана саме ця дата. При цьому керівництво Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ не пояснило позивачці обставини не проведення звільнення 29.06.2018 року. 02.07.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №27-од щодо продовження до 31.08.2018 року наказу №17-од від 25.05.2018 року «Про скорочення штату працівників», тобто був продовжений наказ, яким проводилось скорочення посад бухгалтера та завідуючого господарством. Враховуючи те, що наказ №27-од наданий лише 02.07.2018 року, а скорочення посад було заплановано на 31.08.2018 року, отже ОСОБА_1 не була попереджена належним чином за два місяці про скорочення її посади. Згідно наказу від 27.08.2018 року №02-о/с ОСОБА_1 була звільнена 31.08.2018 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України. Жодних ані усних, ані письмових пояснень позивачці щодо її звільнення 31.08.2018 року або 31.07.2018 року керівництвом Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ не надано. Відповідно до наказу №36-од «Про введення в дію штатного розпису» від 03.09.2018 року та нового штатного розпису в штат Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ було введено нову посаду заступник директора по фінансовій роботі (1 одиниця) в посадові обов`язки якого віднесено обов`язки, які виконувались головним бухгалтером та бухгалтером. Пунктом 3.2 Колективного договору Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ на 2016-2018 роки, зареєстрованого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради №3 від 20.01.2016 року передбачено забезпечення протягом 2-х років переважне право на працевлаштування працівникам, вивільненим з автошколи на підставі ч.1 ст.40 КУпАП України, у разі виникнення потреби прийому на роботу працівників аналогічної професії. Проте, в порушення ст.42-1 КЗпП України та п.3.2 Колективного договору Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ ОСОБА_1 не було забезпечено переважне право на працевлаштування на посаду заступника директора по фінансовій роботі, яка за своїми посадовими обов`язками є аналогічною професією головного бухгалтера чи бухгалтера, які були скорочені. Також, з 29.05.2012 року ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера 1 категорії в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ. 25.04.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №14-од щодо скорочення штату працівників у зв`язку з відсутністю достатнього контингенту учнів, значним зниженням надходження грошових коштів та тяжким фінансовим становищем, а саме, у даному наказі зазначено: «1. Внести зміни до штатного розпису Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, а саме виключити з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: бухгалтер 1 одиниця, секретар-друкарка 0,25 одиниці, механік 0,5 одиниці.». 31.05.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №17-од щодо скорочення з 31.07.2018 року посади головного бухгалтера (0,5 одиниці). Станом на 29.06.2018 року ОСОБА_1 не була звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП України незважаючи на те, що в повідомленнях про скорочення їх посад вказана саме ця дата. При цьому керівництво Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ не пояснило позивачці обставини не проведення звільнення 29.06.2018 року та не прийняло жодних письмових розпоряджень стосовно проведення скорочення посади бухгалтера, яку займала ОСОБА_1 24.07.2018 року керівником Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ №25-од щодо продовження до 31.08.2018 року наказу №17-од від 31.05.2018 року «Про скорочення штату працівників», тобто був продовжений тільки наказ, яким проводилось скорочення посад головного бухгалтера. З наказом №25-од позивачка була ознайомлена 24.07.2018 року, окрім ознайомлення з наказом ніяких повторних письмових повідомлень із вказаною новою датою звільнення надано не було. Таким чином, позивачка була ознайомлена про зміну дати звільнення лише за 1,5 місяці до дня звільнення, що порушує вимоги статті 49-2 КЗпП України щодо персонального попередження працівників про наступне вивільнення не пізніше, ніж за два місяці. Відповідно до наказу №34-од від 03.09.2018 року «Про введення в дію штатного розпису» та нового штатного розпису в штат Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України було введено нову посаду заступник директора по фінансовій роботі (0,5 ставки). Пунктом 3.2 Колективного договору Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ на 2016-2018 роки, зареєстрованого Ізмаїльською райдержадміністрацією №4 від 29.01.2016 року передбачено забезпечення протягом 2-х років переважне право на працевлаштування працівникам, вивільненим з клубу на підставі ч.1 ст.40 КУпАП України, у разі виникнення потреби прийому на роботу працівників аналогічної професії. Проте, в порушення ст.42-1 КЗпП України та п.3.2 Колективного договору Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ ОСОБА_1 не було забезпечено переважне право на працевлаштування на посаду заступника директора по фінансовій роботі, яка за своїми посадовими обов`язками є аналогічною професією бухгалтера, яка була скорочена. На день подання позову позивачка перебуває у вимушеному прогулі з 31.08.2018 року. За цей час відповідачі зобов`язані виплатити на користь позивачки заробітну плату в розмірі середньомісячної заробітної плати, яку вона отримувала до звільнення. Враховуючи стан здоров`я позивачки, душевні хвилювання про те «як жити далі без стабільного заробітку», обставини, що стали підставою незаконного звільнення, та ті обставини, які передували її звільненню, позивачка оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ. Також позивачка просить суд поновити строк на звернення до суду з позовною заявою, який пропущений у зв`язку з тим, що проводилась перевірка Головним управлінням держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці, а у відповідності до п.4 ст.13 Порядку здійснення контролю за додержанням законодавства про працю №295 від 26.05.2017 року інспекторам праці забороняється розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду. А сам лист з результатами перевірки отриманий 16.11.2018 року. У зв`язку з зазначеним, просить суд поновити строк на звернення до суду із позовом, визнати незаконними та скасування наказів керівника Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №02-о/с від 27.08.2018 року про звільнення ОСОБА_1 та керівника Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №04-о/с від 27.08.2018 року про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на посаді бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ за сумісництвом та на посаді бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, стягнення з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до 17.02.2020 року в сумі 131 207,34 грн. та з Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 31.08.2018 року до 17.02.2020 року в сумі 80600,52 грн., стягнути з Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ моральну шкоду у розмірі 5000 грн. з кожного відповідача.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду сповіщені належним чином. Представник позивачки надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглядати за відсутності позивачки та її представника (а.с.216).

В судове засідання представники відповідачів не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Представник відповідачів ОСОБА_2 подав заяву в якій просив розглянути справу в їх відсутність та відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні 07.11.2019 року представники відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на пропуск строку звернення до суду та інші обставини викладені у відзиві на уточнену позовну заяву від 30.05.2019 року (а.с.163-166), а саме в ньому вказували, що наказом №17-од від 25.04.2018 року Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та №14-од від 25.04.2018 року Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ було прийнято рішення про скорочення штату працівників організацій. Працівники, посади яких скорочувалися згідно наказів Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №17-од від 25.04.2018 року та Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ від 31.05.2018 року №20-од про скорочення штату працівників були попереджені у день видання наказів як у тексті самих наказів, так і в повідомленні про скорочення штату. Підставами скорочення є відсутність достатньої кількості учнів та як наслідок, брак грошових коштів, наявність непогашеної кредитної заборгованості. Так, за наслідками діяльності у 2017 році збиток склав 171 тис. грн. На початок 2018 року, а саме, з 01.01.2018 року по 01.05.2018 року наказами №45-од від 27.12.2017 року та №10-од від 15.02.2018 року була встановлена скорочена тривалість робочого часу Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ. Організація перейшла на скорочений режим роботи 75%. Такі заходи дали змогу зекономити на фонді оплати праці та відрахуваннях з ЄСВ більше 60 тис. грн. Кредиторська заборгованість перед Одеською обласною організацією Товариства сприяння обороні України станом на 31.12.2017 року склала 219 735 грн., і зросла на 232583 грн. станом на 01.04.2018 року. У Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ збиток за 12 місяців 2017 року склав 97 тис грн., збиток на 1 півріччя 2018 року склав 108 тис. грн. Кредиторська заборгованість перед засновником збільшилась з 32 427 грн. станом на 31.12.2017 року до 35 029,00 грн. станом на 01.07.2018 року. Кредиторська заборгованість перед Одеською обласною організацією Товариства сприяння обороні України станом на 31.12.2017 року склала 219 735 грн., і зросла на 23 2583 грн. станом на 01.04.2018 року. У Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ збиток за 12 місяців 2017 року склав 97 тис грн., збиток на 1 півріччя 2018 року склав 108 тис. грн. Кредиторська заборгованість перед засновником збільшилась з 32427 грн. станом на 31.12.2017 року та до 35029 грн. станом на 01.07.2018 року. Згідно наказів №34-од від 27.12.2017 року, №09-од від 15.02.2018 року у Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ було введено режим скороченого робочого часу. Підприємство перейшло на 75%. Цей режим діяв з 01.01.2018 року до 01.05.2018 року і дозволив заощадити організації майже 20 тис. грн. Внаслідок скорочення посади бухгалтера у штатному розписі в обох організаціях бухгалтер ОСОБА_1 була звільнена 31.08.2018 року. Вона у день звільнення 31.08.2019 року в обох організаціях отримала повний розрахунок, наказ та трудову книжку. Однак звернулася до суду з позовом на початку грудня 2018 року. Позивачка в обґрунтування пропуску тримісячного строку для звернення до суду вказує, що зверталася до територіального органу держпраці, який за заявою самої позивачки не може втручатися у питання, які підлягають розгляду у суді. Такі обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду протирічать самої суті подібної заяви позивачки, оскільки тим самим позивачка стверджує, що вона є обізнаною в тому, що результати перевірки органу держпраці не впливають на вирішення справи у суді. Крім того, органи держпраці не підміняють повноваження роботодавця з прийому або звільнення з роботи і тому ці органи не уповноважені примусити роботодавця прийняти /поновити працівника на роботі або його звільнити. Також позивачка ОСОБА_1 у кожному з наказів в обох організаціях попереджалася про майбутнє вивільнення, власноруч робила запис, про порушення її прав та не згоду зі скороченням її посади у штатному розписі. Ці обставини підтверджують, що особа цілком усвідомлювала, що її як вона вважає, право було порушено, тому вона мала можливість та була зобов`язана своєчасно, у передбачений Законом строк звернутись до суду з відповідним позовом. Отже, позивачка не навела поважних причин пропуску строку звернення до суду, не підтвердила їх наявність належними доказами. Також представник відповідача зазначав, що скорочення посади бухгалтера у штатному розписі Автошколи за наказом №17-од від 25.04.2018 року мало відбутись 01.07.2018 року, проте наказом №27-од від 02.07.2018 року дата вивільнення була змінена на 31.08.2018 року, тобто ще на два місяці. З наказом №27-од від 02.07.2018 року бухгалтер ОСОБА_1 була ознайомлена, про що свідчить її запис про незгоду. Таким чином, наказом №27-од від 02.07.2018 року, яким зберіглася чинність штатного розпису від 04.01.2018 року було зроблено попередження працівника про наступне вивільнення у передбачений законом строк. Змінюючи дату звільнення працівника у зв`язку із скороченням штатної чисельності роботодавець не зважав на те, що вже минули два місяці за наказом №17-од від 25.04.2018 року, проте він змінив строк вивільнення ще на два місяці, таким чином, сукупно працівник був попереджений про наступне вивільнення за 4 місяці. Підставами звільнення у наказі №02-0/с від 31.08.2018 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 зазначено обидва накази №17-од від 25.04.2018 року, №27-од від 02.07.2018 року на підставі яких відбулось скорочення штатної чисельності. Скорочення посади бухгалтера у штатному розписі Автоклубу відбулося за наказом №14-од від 25.04.2018 року. Дата вивільнення працівника за наказом №14-од від 25.04.2018 року була змінена наказом №22-од від 12.07.2018 року про зміну до штатного розпису, яким дата звільнення була перенесена на 31.08.2018 року, З наказом №22-од від 12.07.2018 року бухгалтер ОСОБА_1 була ознайомлена. Також, позивачкою не було зазначено та не обґрунтовано яким чином вона із ОСОБА_4 (звільненим із посади головного бухгалтера) пропонували працевлаштувати їх обох на одну штатну одиницю в Автошколі та на 0,5 штатних одиниць у Автоклубі, оскільки за змістом позову обидві особи вважають, що їм обом не було забезпечено працевлаштування на ці посади. Також, посада заступника директора з фінансової роботи у Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ та Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ відповідно не є рівнозначною посаді головного бухгалтера, яка скорочена у штатному розписі. Нова посада охоплює інші функції, обов`язки та склад відповідальності для особи, яка її займає, ніж ті, що були за час існування посади головного бухгалтера. Порівняння посадових інструкцій головного бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та заступника директора з фінансової роботи Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ дозволяють встановити, що до особи, яка займає посаду заступника директора з фінансової роботи разом з функціями, які виконував головний бухгалтер, покладені також інші, якісно та суттєво нові функціональні обов`язки, які охоплюють більший обсяг задач та обов`язків. Як зазначено у інформаційному листі ВССУ №41/0/4-12 від 16.01.2012 року поняття кваліфікації працівника є оціночним поняттям і не обмежується лише освітнім рівнем та стажем роботи. Поворотне прийняття на роботу можливе тільки на посади, кваліфікаційні вимоги до яких є аналогічними з вимогами до посади, яку особа займала до звільнення. Прийняття на роботу на інші посади після звільнення здійснюється на загальних підставах, без застосування переважного права. Якщо звільнення за скороченням штату працівник вважає таким, що роботодавець здійснює набір на роботу працівників аналогічної кваліфікації, тоді він має звернутись до нього з відповідною заявою, яку роботодавець має розглянути та прийняти відповідне рішення. В п.32 Постанови Пленуму ВС України №9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» йдеться про те, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час. Тому, такі обставини мають бути встановлені у цій справі і мають бути отримані докази, які б підтвердили чи отримувалась позивачем з часу звільнення допомога по безробіттю, чи є він наразі працевлаштований і який заробіток він отримує за місцем нової роботи.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 працювала на посаді бухгалтера в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ та в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ та була скорочена з порушенням трудового законодавства, як і він. Ні йому, ні ОСОБА_1 не були вручені повідомлення про скорочення штату та не запропоновано іншу роботу в цих організаціях. Він звертався до комісії Одеської обласної адміністрації ТСОУ, де йому пояснили, що є необхідність в скороченні штату організацій. За результатами перевірки в 2016 році було встановлено, що необхідно скоротити методиста та заступника методиста, оскільки у закладі навчається менше учнів, ніж планувалося та методичної роботи менше, ніж могло б бути, тому керівництвом було запропоновано скоротити штатний розпис працівників. Однак, керівництвом Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та в Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ було скорочено не методиста та його заступника, а працівників бухгалтерії, які були не потрібними людьми.

Вислухавши позивачку та її представника, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з 29.05.2012 року відповідно до наказу №10-о/с від 28.05.2012 року ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера І категорії Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, що підтверджується записом у трудовій книжці, запис №9 (а.с.19 зворот).

Відповідно до наказу №14-од від 25.04.2018 року керівника Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ щодо скорочення штату працівників у зв`язку з відсутністю достатнього контингенту учнів, значним зниженням надходження грошових коштів та тяжким фінансовим становищем, внесено зміни до штатного розпису Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ, а саме виключити з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: бухгалтер 1 одиниця, секретар-друкарка 0,25 одиниці, механік 0,5 одиниці.».(а.с. 30, 220-221) ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом, про що свідчить її особистий підпис.

Наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №22-од від 12.07.2018 року продовжено наказ директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №14-од від 25.04.2018 року «Про скорочення штату працівників до 31.08.2018 року. ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом, про що свідчить її особистий підпис. (а.с. 222)

28.08.2018 року директором Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ видано наказ № 30-од «Про створення комісії з прийому передачі справ та майна», яким створено комісію та наказано ОСОБА_4 головному бухгалтеру, ОСОБА_1 бухгалтеру передати комісії справи бухгалтерських документів протягом 5 днів з 27.08.2018 року по 31.08.2018 року (а.с. 28).

Наказом директора Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ №04-о/с від 27 серпня 2018 року з 31.08.2018 року звільнено ОСОБА_1 з посади бухгалтера Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ у зв`язку із скороченням штату працівників, п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.35). ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом 27.08.2018 року, про що свідчить її особистий підпис.

Вказані дані внесені до трудової книжки ОСОБА_1 (а.с. 19).

Також з 29.05.2012 року наказом №16-о/с від 28.05.2012 року ОСОБА_1 прийнята на посаду бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ за сумісництвом, на 0,5 ставки посадового окладу.(а.с. 218)

25.04.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №17-од «Про скорочення штату працівників», відповідно до якого внесено зміни до штатного розпису Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ, а саме виключено з 01.07.2018 року зі штатного розпису наступні посади: заступник директора з навчальної роботи 1 одиниця, бухгалтер 0,5 одиниці, завідувач господарством 1 одиниця, інспектор з кадрів 1 одиниця, інженер з транспорту 1 одиниця, методист навчально-методичної підготовки 1 одиниця, слюсар з ремонту автомобілів 1 одиниця (а.с.31). ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом 25.04.2018 року, оскільки нею вказано, що вона не згодна із наказом.

02.07.2018 року керівником Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ видано наказ №27-од щодо продовження до 31.08.2018 року наказу №17-од від 25.05.2018 року «Про скорочення штату працівників» (а.с.26 зворот). ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом 02.07.2018 року, оскільки нею вказано, що вона не згодна із наказом так як порушені її права.

Згідно наказу директора Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №35-од від 27.08.2018 року «Про створення комісії з прийому-передачі справ та майна» створено комісію та наказано ОСОБА_4 головному бухгалтеру, ОСОБА_1 бухгалтеру передати комісії справи бухгалтерських документів протягом 5 днів з 27.08.2018 року по 31.08.2018 року (а.с.29).

31.08.2018 року наказом директора Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ №02-о/с від 27.08.2018 року звільнено ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату працівників з посади бухгалтера Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с. 34). ОСОБА_1 ознайомлена з зазначеним наказом 27.08.2018 року, про що свідчить особистий підпис.

Згідно штатного розпису від 01.09.2015 року в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ з вересня 2015 року було 28 штатних одиниць. В тому числі головний бухгалтер та бухгалтер. (а.с. 48)

Згідно штатного розпису від 01.09.2015 року в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ з вересня 2015 року було 17 штатних одиниць. В тому числі головний бухгалтер та бухгалтер.(а.с. 72).

Як вбачається зі штатного розпису введеного в дію 01.09.2018 року в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ з вересня 2018 року затверджено 19 штатних одиниць. Посади головного бухгалтера та бухгалтера відсутні. Адміністративно-керуючий персонал зменшено на 4 одиниці. (а.с. 190).

Також відповідно до штатного розпису від 01.09.2018 року в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ з вересня 2018 року затверджено 14 штатних одиниць. Посади головного бухгалтера та бухгалтера відсутні. Адміністративно-керуючий персонал зменшено на 3 одиниці. (а.с. 189)

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників.

Тобто, у сенсі положень пункту 1 статті 40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці. Під змінами в організації виробництва і праці, зокрема, мають на увазі ліквідацію, реорганізацію чи перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності чи штату працівників.

Право визначати штат і численність працівників належить лише власнику чи уповноваженому ним органу. Суд при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату чи чисельності працівників), але не вправі обговорювати питання про доцільність скорочення чисельності чи штату працівників. Власник, на свій розсуд, має право чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, чисельність одних посад зменшити, здійснити збільшення працівників, одночасно прийнявши рішення про прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації, чисельність інших посад, при цьому додержуючись правила щодо переведення звільнених працівників на іншу роботу за наявності вакантних робочих місць (посад) і за їх згодою.

Встановлено, що звільненню ОСОБА_1 передували зміни в організації виробництва і праві, що полягали у скороченні штату і чисельності працівників в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ та в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ. Дані обставини підтверджено наказом №17-од від 25.04.2018 року, №27 од від 02.07.2018 року Ізмаїльської автомобільної школи ТСОУ та №14-од від 25.04.2018 року, №22-од від 12.07.2018 року Ізмаїльського спортивно-технічного клубу ТСОУ.

Так, з 1 вересня 2018 року затверджено граничну кількість працівників в Ізмаїльській автомобільній школі ТСОУ 19 штатних одиниць (на 9 штатних посад менше) та в Ізмаїльському спортивно-технічному клубі ТСОУ 14 штатних одиниць (на 3 штатні посади менше).

Таким чином, зміни в організації виробництва і праці мали місце, штат і чисельність працівників визначено уповноваженим органом, відтак, підстави для розірвання трудового договору по пункту 1 статті 40 КЗпП України були наявні; питання доцільності скорочення чисельності чи штату працівників не є повноваженнями суду.

Відповідно до положень частини 2 статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пункті 1 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Неможливість при звільненні перевести ОСОБА_1 , за її згодою, на іншу роботу доказами не спростована. Скорочення було значним, наявність вакантних робочих місць (посад) не встановлена. Крім того, у процесі працевлаштування осіб, що підлягають звільненню у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, при переведення працівників, що підлягають звільненню, на вакантні посади і робочі місця, не діють правила про переваги на залишення на роботі, встановлені статтею 42 КЗпП України (переважне право на залишення на роботі не тотожне праву на працевлаштування на нову посаду).

Крім того, факт відсутності вільних посад підтверджений актом перевірки щодо дотримання відповідачем вимог трудового законодавства, проведеного Головним Управлінням Держпраці в Одеській області від 03.11.2018 року. (а.с. 37-39)

Таким чином, суд виходить з того, що при звільненні ОСОБА_1 порушень частини 2 статті 40 КЗпП України не допущено.

Посилання позивачки, що її не було працевлаштовано на посаду заступника директора з фінансової роботи не є обґрунтованим, оскільки позивачка не зверталася до відповідачів з заявами про поворотне прийняття на роботу та не заявлялись до суду вимоги щодо поворотного прийняття її на роботу.

Відповідно до положень статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці (ч.1); одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації; при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно (ч.3).

У сенсі статті 49-2 КЗпП України про майбутнє вивільнення працівника персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Дана норма матеріального права не потребує письмового попередження про звільнення, проте, судова практика виходить з того, що працівника доцільно про звільнення попереджати письмово під розписку для виключення спорів про те, чи попереджався працівник про звільнення. У будь-якому разі попередження повинне бути зроблене у такій формі, щоб у працівника не виникало сумніву у тому, що попередження виходить саме від особи, яка має право на прийняття та звільнення працівника. Зі встановленого двомісячного строку не виключається час знаходження у відпустці, період тимчасової непрацездатності, інший час, протягом якого працівник не працював з поважної чи неповажної причини. Не допускається можливості поновлення працівника на роботі лише тому, що він не був своєчасно попереджений про майбутнє вивільнення; недодержання строку попередження працівника при звільненні, якщо він не підлягає поновленню на роботі за іншими підставами, тягне лише зміну судом дати звільнення з урахуванням строку попередження, протягом якого він працював. При вивільненні працівнику має бути запропонована робота за відповідним фахом (спеціальністю) і лише при відсутності такої роботи - інша робота, яка є на підприємстві, в установі, організації.

ОСОБА_1 під підпис була попереджена про зміни в організації виробництва і праці, зміни істотних умов праці, зокрема, про скорочення штату, які вступлять в дію з 31 серпня 2018 року, та про можливе майбутнє звільнення, про що свідчить її особистий підпис в наказах (а.с.31 зворот, 221). Отже, строк з часу попередження до звільнення більше ніж два місяці.

Спірності питання персонального попередження ОСОБА_1 про наступне вивільнення не встановлено, положення статті 49-2 КЗпП України дотримано.

Таким чином, суд виходить з того, що звільнення ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 40 КЗпП України проведено законно, а також має місце звернення ОСОБА_1 до суду з пропуском визначеного статтею 233 КЗпП України строку звернення до суду за вирішенням трудового спору та відсутність підстав для його поновлення.

Строки звернення до суду за вирушенням трудових спорів встановлено статтею 233 КЗпП України, відповідно до частини 1 даної статті працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Поновлення судом строків, пропущених з поважних причин, врегульовано статтею 234 КЗпП України, відповідно до положень даної норми права у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки.

У сенсі положень вищевказаних норм права щодо строків строки, установлені статтею 233 КЗпП України, не перериваються і не призупиняються, але вони можуть бути поновлені судом при наявності поважних причин. При пропуску строків, установлених статтею 233 КЗпП України, суд при розгляді трудового спору має з`ясувати всі обставини справи. Поважність причин означає, що працівник не ставився зневажливо до питання про захист своїх прав, але його зверненню за захистом перешкоджали такі причини, котрі зобов`язують проявити належну повагу та поблажливість до працівника.

В оцінці причин пропуску строків суд виходить із наступного.

ОСОБА_1 звільнено з роботи 31 серпня 2018 року (а.с.34,35). З наказами від 27 серпня 2018 року №02-о/с та 04-о/с про звільнення по пункту 1 статті 40 КЗпП України ОСОБА_1 ознайомлена 27 серпня 2018 року під підпис.

Позов ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів від 27 серпня 2018 року про звільнення, поновлення на роботі, стягнення моральної шкоди зареєстровано в суді 07 грудня 2018 року (а.с.1).

Звернення позивачки до головного управління Держпраці в Одеській області Державної служби України з питань праці не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки управління надало відповідь ще 03.11.2018 року. Посилання позивачки щодо отримання відповіді 16.11.2018 року також не доводить повністю причин пропуску строку звернення.

З огляду на те, що стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди є похідними від первісних позовних вимог про визнання незаконними та скасування наказів і поновлення на роботі, суд приходить до висновку про відмову з цих підстав у задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З врахуванням вищенаведеного, враховуючи на відсутність правових підстав для задоволення позову, суд приходить до висновку про необґрунтованість та безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.43 Конституції України, ст.ст. 5-1, 40, 42, 49-2, 233, 234, 235 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , до Ізмаїльської автомобільної школи Товариства сприяння обороні України, адреса місцезнаходження юридичної особи: вул.Ватутіна,44, м.Ізмаїл Одеської області, Ізмаїльського спортивно-технічного клубу Товариства сприяння обороні України адреса місцезнаходження юридичної особи: вул.Клушина,3б, м.Ізмаїл Одеської області, про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема ст.354 (строки апеляційного оскарження рішення суду) продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 30 червня 2020 року.

Суддя: Т.П.Пащенко