Справа № 541/34/20
Номер провадження 2/541/392/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Городівського О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко М.В.,

позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Миргородської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання недійним та скасування державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ№ 107224 на земельну ділянку площею 2,8324 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:001:0197, яка розташована на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, який виданий Миргородською райдержадмінстрацією Хомутовій Надії Василівні та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :00:001:0197, :00:001:0197 та відновлення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0197 площею 4,2486 га.

установив:

08 січня 2020 року до суду з вищевказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0197 площею 4,2486 га. Позивач, у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Окрім позивача, спадщину було прийнято відповідачем ОСОБА_2 . Звернувшись до державного нотаріуса , з метою отримання свідоцтва про спадщину на спірну земельну ділянку, позивачу було відмовлено з підстав невідповідності заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства а також наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Державним нотаріусом виявлено, що відповідачу, як спадкоємцеві 2/3 частин спірної земельної ділянки, на підставі свідоцтва про спадщину за законом, було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯЛ № 107224 від 15.11.2010 на земельну ділянку площею 2,8324 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:001:0197, щодо якої проведено державну реєстрацію. З Державних актів спадкодавця та ОСОБА_2 вбачається, що земельна ділянка ОСОБА_2 по конфігурації повністю відтворює праву частину земельної ділянки спадкодавця та займає 2/3 частини її площі. В той же час, іншій частині первинної земельної ділянки, котра залишилася після виділення 2,8324 га було присвоєно кадастровим номером :00:001:0028. Оскільки в Державному земельному кадастрі відсутні відомості щодо об`єкту спадкування, позивач не може оформити свої спадкові права, у чому вбачає порушення свого права власності.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с.64).

У встановлений судом строк відповідач ОСОБА_2 подала відзив, в якому вказала на відсутності підстав для задоволення позову. Зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, оскільки позивачу потрібно було звернутися з позовом до сільської ради з вимогою визнання права власності на спадкове майно.

Відповідачі Миргородська районна державна адміністрація та Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області правом на подання відзиву не скористалися.

Правом на подання відповіді на відзив, позивач не скористався.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні прохала у задоволені позову відмовити з підстав зазначених у відзиві.

Представник Миргородської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій прохав провести розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справ покладався на розсуд суду (а.с.108).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.10).

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:001:0197 площею 4,2486 га., розташовану на території Зуєвецької сільської ради (а.с.12-13).

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцями померлого ОСОБА_3 .

Згідно матеріалів спадкової справи № 98/2008, заведеної на майно померлого ОСОБА_3 вбачається, що спадщину прийняли позивач ОСОБА_1 (а.с.75) та відповідач ОСОБА_2 (а.с.74). ОСОБА_4 подано заява про свою відмову від своєї частки на користь ОСОБА_2 (а.с.76).

Державним нотаріусом Першої Миргородської державної нотаріальної контори Хомутовій Н.В. видано свідоцтва на 2/3 частини спірної земельної ділянки площею 4,2486 га, котра належала спадкоємцю на підставі державного акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 109165 виданого 11.10.2004 з кадастровим номером № :00:001:0197 (а.с.98).

На підставі даного свідоцтва, відповідачем було замовлено виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. На підставі даної технічної документації було сформовано нову земельну ділянку з площею 2,8325 га якій присвоєно кадастровий номер :00:001:0197. На дану земельну ділянку відповідачці ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_1 107224 від 07.04.2011 та проведено її державну реєстрацію (а.с.16).

Окрім того в результаті поділу, було сформовано ще одну земельну ділянку, площею 1,4162 га. якій присвоєно кадастровий номер :00:001:0028 (а.с.21-25).

З кадастрових планів земельних ділянок :00:001:0197 (площею 2,8325 га) та :00:001:0028 (а.с.1,4162 га). вбачається що їх спільна конфігурація відповідає конфігурації земельної ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :00:001:0197 площею 4,2486 га., розташовану на території Зуєвецької сільської ради, котра належала спадкодавцю на підставі державного акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 109165 виданого 11.10.2004.

Звернувшись до державного нотаріуса , з метою отримання свідоцтва про спадщину на спірну земельну ділянку, позивачу було відмовлено з підстав невідповідності заявлених прав і поданих документів вимогам чинного законодавства а також наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно. Державним нотаріусом виявлено, що відомості про об`єкт спадкування в Державному земельному кадастрі мають розбіжності з державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 109165 виданого 11.10.2004 з кадастровим номером № :00:001:0197 котрий посвідчує право власності спадкодавця на спадкове майно (а.с.26-28).

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.

У відповідності до ст. 13 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У відповідності до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб з визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статей 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 цього Кодексу.

Аналогічне положення закріплено в частині третій статті 88 ЗК України.

Зокрема згідно ст. 88 ЗК України (чинній на момент виникнення правовідносин), володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації.

Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Проте у будь якому випадку наявне в однієї особи право не може порушувати права іншої особи (частина п`ята статті 319 ЦК України).

В той же час, сторонами визнається, що договору з приводу поділу земельної ділянки :00:001:0197 площею 4,2486 га, вони не укладали. Спір між ними з приводу виділу майна зі спільної часткової власності судом не вирішувався.

Таким чином, вбачається, що поділ земельної ділянки яка належала спадкодавцю, здійснено відповідачем без згоди іншого співвласника майна, ОСОБА_1 .

Порушення вимог закону, під час поділу та державної реєстрації земельної ділянки, котру ОСОБА_2 бажала виділити в рахунок належної їй частки в спільному майні, зумовили настання обставин за яких позивач не може реалізувати свої спадкові права, а отже і порушення його права власності.

За таких умов, державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0197 (площею 2,8325 га), яка згідно відомостей Державного земельного кадастру належить ОСОБА_2 (частка у спільній власності 1/1) та земельної ділянки якій присвоєно кадастровий номер :00:001:0028 ( площею 1,4162 га) підлягають скасуванню з відновленням відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0197 площею 4,2486 га. з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зуєвецької сільської ради, котра належала спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ПЛ № 109165 виданого 11.10.2004.

У відповідності до ч.1 ст. 202 ЗК України, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

У відповідності до ч.1 ст. 6 ЗУ «Про державний земельний кадастр», ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з ч.2. ст. 7 ЗУ «Про державний земельний кадастр», до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: ведення та адміністрування Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні.

Таким чином, скасування існуючої державної реєстрації земельної ділянки та відновлення попередньої державної реєстрації земельної ділянки належить до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, яким є Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області.

В зв`язку з тим, що позивачем не заявляється вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 141; 258; 264; 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Задовольнити повністю позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнати недійним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 107224 на земельну ділянку площею 2,8324 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:001:0197, яка розташована на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району, який 15.11.2010 виданий Миргородською райдержадмінстрацією ОСОБА_2 .

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровими номерами :00:001:0197 площею 2,8324 га та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва яка розташована на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району та видалення всіх відомостей щодо цієї земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровими номерами :00:001:0028 площею 1,4162 га та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району та видалення всіх відомостей щодо цієї земельної ділянки.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області відновити державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровими номерами :00:001:0197 площею 4,2486 га та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :00:001:0197, яка розташована на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району та внести до Державного земельного кадастру відомості щодо цієї земельної ділянки.

На підставі ч.1 ст. 354 ЦПК України рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. На підставі п.3 Прикінцевих положень ЦПК України (в ред. від 02.04.2020 року) даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повний текст рішення виготовлений 02.07.2020 року.

Суддя О.А. Городівський