Справа № 523/7193/20
Провадження №2/523/2937/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивача ОСОБА_1 , адвоката Костир А.О.

відповідачки ОСОБА_2 , адвоката Димовчі Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Так 11 липня 1998 року позивач, ОСОБА_1 уклав шлюб з Відповідачем ОСОБА_2 , що було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації виконкому Одеської міськради та видано свідоцтво про одруження від 11 липня 1998 року.

Від спільного шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач стверджує, що з 23 листопада 2019 року, він з відповідачкою почали проживати окремо один від одного, внаслідок чого спільне життя і збереження укладеного шлюбу стало неможливим. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе.

На підставі викладеного, позивач просив розірвати Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11 липня 1998р., Відділом РАГС Ленінської районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 143.

Окрім того, позивачем заявлені позовні вимоги щодо поділу спільного майна подружжя.

Так позивач стверджує, що за весь час проживання у шлюбі сторонами придбана двокімнатна квартира, що складається з приміщень загальною площею 61,9 кв. м., житловою площею 33,1 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальна вартість майна становить 809 708,00 грн. - на підставі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості вищезазначеного майна від 28 квітня 2020 року.

Вищевказана квартира зареєстрована за позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності видане виконавчим комітетом Одеської міської ради від 15 червня 2009 року.

Позивач стверджує, що вищевказана квартира була придбана в кредит, а виплата по кредиту проводилася ним одноособово. Відповідач в свою чергу, за спільний кошти зробила ремонт в лоджії та балконі, встановила нові вхідні двері.

На підставі викладеного, позивач просив визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м..

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що фактично шлюбні відносини припинені, у зв`язку з чим, він наполягає на розірвання шлюбу. Окрім того, він просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .

Відповідачка позовні вимоги визнала у повному обсязі, однак не погодилась з підставами заявлених вимог. Так, позивачка не заперечували проти розірвання шлюбу, проте вважала, що питання пов`язане з виплатою кредиту, а також, що приватизації іншого житла не впливає на вирішення позовних вимог.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 11 липня 1998 року позивач, ОСОБА_1 уклав шлюб з Відповідачем ОСОБА_2 , що було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Ленінської районної адміністрації виконкому Одеської міськради та видано свідоцтво про одруження від 11 липня 1998 року.

Від спільного шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про те, що сторони подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Збереження сім`ї, за твердженням сторін, неможливе, оскільки вони втратили один до одного почуття любові і поваги. При таких обставинах суд вважає, що сімейні відносини між сторонами припинені, у зв`язку із чим позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що за час проживання у шлюбі сторонами придбана двокімнатна квартира, що складається з приміщень загальною площею 61,9 кв. м., житловою площею 33,1 кв.м. та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Загальна вартість майна становить 809 708,00 грн. - на підставі звіту про незалежну оцінку ринкової вартості вищезазначеного майна від 28 квітня 2020 року.

Вищевказана квартира зареєстрована за позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право власності видане виконавчим комітетом Одеської міської ради від 15 червня 2009 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 Сімейного кодексу України), ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 Цивільного кодексу України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже суд вважає, для вирішення спірних правовідносин не має правового значення обставини на які посилається позивач, а саме щодо виплати ним особисто кредиту, наявність інших об`єктів на праві власності у відповідачки та членів сім`ї, розміру внеску для придбання житла.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно:

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м.;

- визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати покласти на сторін у рівних частках, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3573 гривень 40 копійок.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212-215,274-279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна задовольнити.

2. Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11 липня 1998р., Відділом РАГС Ленінської районної адміністрації виконкому Одеської міської Ради, актовий запис № 143 розірвати.

3. Копію рішення в цієї частині направити для виконання до Суворовського районного у м. Одесі Відділу ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

4. Визнати квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м., спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

5. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м..

6. Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 33,11 кв.м..

7. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати у розмірі 3573 гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк через Суворовський районний суд м. Одеси з дня отримання рішення.

Повний текст рішення сторони можуть отримати у п`ятиденний строк з дня проголошення.

Суддя

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.2020