Справа № 367/6752/18
Провадження № 2/369/1219/20
23.04.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі
головуючого судді Пінкевич Н.С.
секретаря Одинцов О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання батьківства,
У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що він проживав разом з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу з 2006 року. У них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , 2014 року народження, ОСОБА_6 , 2016 року народження. У свідоцтвах про народження дітей він вказаний як батько. Оскільки вони не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому інформація про батька записана на підставі ст.135 СК України. З народження дітей вони проживали разом, проводили спільно час, він турбувався та матеріально утримував дітей. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. У даний час в нього виник спір з сестрою померлої - ОСОБА_7 . В даний час вона призначена опікуном дітей і має на меті заволодіти спадковим майном. Заяву про прийняття спадщини подала лише мати померлої ОСОБА_8 . Натомість заяви від імена та в інтересах дітей про прийняття спадщини з відповідачів ніхто не подав. Вважає спір щодо його батьківства створений штучно, оскільки будь-яка інша особа не претендує на визнання свого батьківства. Оскільки вирішити спір у добровільному порядку вони не можуть, тому вважає своє право порушеним.
Просив суд визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, проти заочного рішення не заперечували. Просили суд задоволити позов.
У судове засідання ОСОБА_11 , ОСОБА_3 не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов суду не подали. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання представник служби в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області не з`явився. Направили до суду висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав, просили слухати справу за відсутності його представника з урахуванням висновку.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.121 права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_12 свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ) змінила прізвище на підставі свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві.
13 листопада 2015 року видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_3 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №508) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини вказано: мати - ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 .
02 лютого 2016 року видане свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві (актовий запис №337) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Батьками дитини вказано: мати - ОСОБА_4 , батько ОСОБА_1 .
За ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.
Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя.
Подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини. Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.
Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу внаслідок смерті чоловіка, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком.
З пояснень позивача вбачається, що відомості про батька дітей записані на підставі ст.135 СК України, на час народження дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не перебували в зареєстрованому шлюбі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 , виданого виконавчим комітетом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.
Відповідно до ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини.
Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Походження дитини від батька, як встановлено ст. 126 СК України, визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
За ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства.
До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.
На підтвердження позовних вимоги позивач ОСОБА_1 надав суду висновок експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №103-45-2019. Судовим експертом зроблено висновки: вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_9 складає величину менше ніж 99,9% за вимогами Другого міжнародного Симпозіуму х ідентифікації людини біологічне батьківство вважається доведеним; вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_1 відносно ОСОБА_10 складає величину менше ніж 99,9% за вимогами Другого міжнародного Симпозіуму х ідентифікації людини біологічне батьківство вважається доведеним.
На підставі наведеного, враховуючи висновки експерта, представник відповідача жодного відзиву не надав, доказів на підтвердження своїх заперечень, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог в частині визнання батьківства та відповідно внесення змін в актовий запис про народження дітей. Відповідачі жодних доказів на спростування вищевказаних доказів позивача суду не надали.
Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та неможливість вирішити спір в позасудовому порядку та оскільки позивач в іншій спосіб, крім звернення до суду з позовом про визнання батьківства захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту їх права шляхом визнання батьківства, а відтак і про задоволення позову.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75, 81, 84, 181, 182, 191 Сімейного Кодексу України, статтями 10, 13, 247, 258, 263, 267, 273, 355, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визнання батьківства задоволити.
Визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно його доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Визнати батьківство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно та його сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Київської області, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 23 квітня 2020 року.

Суддя