465/315/20
2/465/2642/20
У Х В А Л А

про самовідвід

26.06.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - П`ята Львівська державна нотаріальна контора про скасування арешту нерухомого майна, зареєстрованого на підставі постанови про накладення арешту на майно б/н від 15.05.2008 у справі № 144-6229,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про скасування арешту нерухомого майна, зареєстрованого на підставі постанови про накладення арешту на майно б/н від 15.05.2008 у справі № 144-6229.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 22 січня 2020 року відмовлено у відкритті провадження.

Підстави відмови у відкритті провадження викладені в ухвалі.

Не погоджуючись із даною ухвалою, позивач подав 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу, яку мотивував, що на його думку, суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження у справі на тій підставі, що вона не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та не надав належної оцінки доводам, які були наведені у позовній заяві щодо визначення предметної юрисдикції даного спору та не врахував позицію сформовану Великою палатою Верховного Суду у Постанові від 15.05.2019 (справа № 372/2904/14-ц), чим істотно порушив норми процесуального права.

Скасовуючи дану ухвалу, суд апеляційної інстанції покликався на постанову Верховного Суду у Постанові від 15.05.2019 (справа № 372/2904/14-ц), оскільки кримінальне провадження закрито, проте арешт, накладений в межах цього провадження на майно не скасовано, відтак заява про зняття арешту з майна має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За вказаних обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 22.01.2020 потрібно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи, що моє ставлення до оцінки матеріалів в ході вирішення питань, передбачених ст. 186 ЦПК України, уже висловлені в ухвалі про відмові у відкритті провадження та у скасованій ухвалі, вважаю, що, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні та відповідно до ст. ст. 36, 37 ЦПК України, виключає участь судді в цивільному провадженні з розгляду вказаного питання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України, встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 39 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також на положення п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, що схвалені резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, згідно з якими, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Відповідно до практики ЄСПЛ при розгляді справи має забезпечуватися суб`єктивний критерій неупередженості (безсторонності) суду. У сторони мають бути відсутні будь - які побоювання у безсторонності суду.

Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

У справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість суду полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

При цьому, у справі «Морріс проти Об`єднаного королівства» Європейський суд з прав людини пояснив: Щодо питання безсторонності існує два аспекти цих вимог. По-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності. По-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивного погляду, для чого він має надати істотні гарантії, аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього.

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на встановлені обставини, висловлену позицію суду, беручи до уваги наявність ухвали апеляційного суду та враховуючи вимоги положень національного законодавства і практику Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку, що з метою уникнення будь - яких сумнівів в учасників цивільного процесу щодо неупередженості судді при новому розгляді питань, передбачених ст. 186 ЦПК України, суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В. Я. підлягає відводу.

У зв`язку з цим, заявляю самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2 - 5, 10, 11, 18, 36, 37, 39, 258 - 260 ЦПК України, -

П О С Т А НО В И В :

Задовольнити заяву судді Кузя В. Я. про самовідвід у розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - П`ята Львівська державна нотаріальна контора про скасування арешту нерухомого майна, зареєстрованого на підставі постанови про накладення арешту на майно б/н від 15.05.2008 у справі № 144-6229.

Матеріали судового провадження № 2/465/2642/20 передати до канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя В. Кузь