Справа № 408/7568/19-ц
Провадження № 22-ц/810/469/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Коновалової В.А. (суддя - доповідач), Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Біловодського районного суду Луганської області від 25 листопада 2019 року

за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про стягнення недоотриманих сум пенсії та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати,

в с т а н о в и в:

Біловодський районний суд Луганської області рішенням від 13 травня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Станично-Луганському районі Луганської області про стягнення недоотриманих сум пенсії та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати відмовив.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 25 листопада 2019 року не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, згідно пункту 2 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо забезпечення доказів, відмови в забезпеченні доказів чи скасування ухвали про забезпечення доказів.

Підстави та порядок забезпечення доказів врегульовано розділом 8 глави 5 ЦПК України.

В статті 117 ЦПК України містяться вимоги до заяви про забезпечення доказів.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір у розмірі, встановленому законом. Документ, що підтверджує сплату судового збору, подається до заяви (ч.3 ст. 117 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, Цивільний процесуальний кодекс України передбачає звернення учасника справи як з заявою про забезпечення доказів, так і з клопотанням про витребування доказів.

Як вбачається із матеріалів справи, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання позивача про витребування у відповідача належним чином засвідчених копій документів.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів.

В матеріалах справи не міститься заяви позивача про витребування доказів разом з документом, що підтверджує сплату судового збору.

В мотивувальній частині ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 25 листопада 2019 року зазначено про відмову судом позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки позивачем, в порушення норми ч. 2 ст. 84 ЦПК України, не зазначені обставини, які можуть підтвердити або спростувати ці докази.

Отже позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, а в силу положень ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів, відмови у витребуванні доказів.

Апеляційний суду вважає за необхідне зазначити, що повернення апеляційної скарги на ухвалу суду не порушує прав позивача, оскільки згідно ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду, тому заперечення на ухвалу суду від 25 листопада 2019 року, які місться в апеляційній скарзі, мають враховуватися апеляційним судом у відповідності до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України при розгляді апеляційної скарги в частині оскарження позивачем рішення суду від 13 травня 2020 року.

Згідно п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, а в силу положень ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо витребування доказів, тому апеляційна скарга в частині оскарження ухвали суду підлягає поверненню ОСОБА_1 .

Суд вважає за необхідне повідомити ОСОБА_1 про ухвалення цього судового рішення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Керуючись п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 25 листопада 2019 року повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Строк подання касаційної скарги під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), продовжується на строк дії такого карантину.

Повідомити ОСОБА_1 про ухвалення цього судового рішення в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Судді В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко