Справа № 758/975/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

26 червня 2020 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання кредитного договору недійсним, припинення дії та стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Курило В.Г. звернулася до суду з позовом, в якому, посилаючись на захист прав споживача, просить: 1) визнати недійсним кредитний договір №77.1/АА-00505/08/2 від 22.02.2008 року, укладений між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 ; 2) визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист від 04 квітня 2016 року, виданий Голосіївським районним судом м. Києва, про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «РОДОВІД БАНК» заборгованості за кредитним договором, що складається із: суми поточної заборгованості за кредитом в розмірі 134535 доларів США 55 центів, суми поточної заборгованості за процентами но кредиту в розмірі 573 долари США 63 центи, суми простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 40597 доларів США 21 цент, суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту в розмірі 28145 доларів США 67 центів, суми пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 1530858 грн. 21 коп., суми пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту в розмірі 1 046291 гри 69 коп., суму 3% річних від простроченого кредиту в розмірі 23445 (двадцять три тисячі чотириста сорок п`ять) грн 18 коп., суму 3% річних від суми прострочених процентів по кредиту в розмірі 14351 (чотирнадцять тисяч триста п`ятдесят одна) грн. 67 коп. та суму судового збору в розмірі 3441 (три тисячі чотириста сорок одна ) грн., 3) стягнути з Відкритого акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» на користь ОСОБА_1 понесені нею збитки у розмірі 36 697 доларів США 02 центи.

31.01.2020 року Ухвалою Подільського районного суду м. Києва залишено позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: подати позовну заяву в уточненій редакції та сплатити судовий збір у розмірі 8 928,42 грн.

22.06.2020 року через канцелярію Подільського районного суду м. Києва від представника позивача - адвоката Курило В.Г. на виконання вищевказаної ухвали надійшла заява, в якій представник позивача зазначає про те, на всі заявлені позивачем вимоги поширюється Закон України «Про захист прав споживача».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя не погоджується з даними твердження представника позивача та вважає, що вищевказаний підлягає поверненню за таких підстав.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до чинного ЦПК України ухвала про залишення позову без руху підлягає апеляційному оскарженню лише в частині визначення розміру судового збору.

Частиною 2 статті 43 ЦПК України визначені обов`язки учасників справи, зокрема і виконувати процесуальні дії у встановлений законом або судом строки (п.6).

Тим самим, представник позивача, при незгоді зі сплатою судового збору, в обов`язковому порядку на виконання ухвали від 31.01.2020 р. мав подати позовну заяву в уточненій редакції, яка за формою та змістом відповідала б вимогам ст.175 ЦПК України, і це було вже процесуальним обов`язком представника позивача.

При цьому в ухвалі про залишення позову без руху було зазначено про те, що подана позовна заява не відповідала вимогам ст.175 ч.3 ЦПК України, а саме: не вказана ціна позову, при цьому позивачем заявлені вимоги майнового характеру, які підлягають грошовій оцінці (п.3); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позову (п.8); не вказаний попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (п.9); не зазначено підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до того ж самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п.10).

Крім того, в ухвалі від 31.01.2020 р. представнику позивача було вказано на те, що вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа від 04.04.2016 р., виданого Голосіївським районним судом м. Києва на примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «РОДОВІД БАНК» суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 134 535,55 дол. США, взагалі не може розглядатись саме у позовному провадженні, оскільки підлягає розгляду безпосередньо Голосіївським районним судом м.Києва в порядку виконання судових рішень за відповідною заявою на підставі ст.432 ч.1 ЦПК України.

Отже, така вимога аж ніяк не може бути заявлена в порядку захисту прав споживача, а твердження представника позивача про те, що на цю вимогу поширюється Закон України «Про захист прав споживача» суперечать закону.

При цьому, в ухвалі від 31.01.2020 р. зазначено про те, що на вимоги про визнання недійсним кредитного договору недійсним поширюються вимоги законодавства про захист прав споживача, а відтак, в цій частині позовні вимоги не підлягають оплаті судовим збором. Тим самим, суд погодився з твердженнями сторони позивача лише про несплату судового збору за цю вимогу.

В ухвалі від 31.01.2020 р. суддя дійшов висновку, що вимоги в частині стягнення збитків в розмірі 36 697,02 дол. США, якими позивач вважає суму, сплачену за вищевказаним договором станом на 22.05.2017 р. в подвійному розмірі, з підстав, зазначених у позові, не охоплюється Законом України «Про захист прав споживача», а тому в цій частині має бути оплаченими судовим збором.

Як вбачається з отриманого від представника позивача листа на виконання ухвали від 31.01.2020 р., сторона позивача не погоджується зі сплатою судового збору за вищевказаним позовом. Але, маючи на підставі ст.353 ч.1 п.13 ЦПК України право апеляційного оскарження ухвали від 31.01.2020 р. в частині визначення розміру судових витрат, до яких належать витрати по сплаті судового збору, в апеляційному порядку вказану ухвалу не оскаржувала.

Тим самим, на підставі ст.43 ч.2 п.6 ЦПК України сплатити судовий збір у встановленому судом в ухвалі від 31.01.2020 р. розмірі вже було процесуальним обов`язком сторони позивача по виконанню ухвали суду 1 інстанції про залишення позову без руху. При цьому, в разі задоволення позову такі витрати були б стягнуті на користь позивача з відповідача відповідно до ст.141 ЦПК України.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що позивачем не виконані вимоги ухвали суду від 31.01.2020 р. про залишення позову без руху та недоліки не усунуті, оскільки позивачем не подана позовна заява в уточненій редакції та залишені не оплаченими судовим збором заявлена ним вимога майнового характеру (стягнення збитків).

Про наслідки невиконання ухвали про залишення без руху позивачу було роз`яснено в ухвалі від 31.01.2020 р.

Згідно ст.12 ч.4 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, відповідно до ст.185 ч.3 ЦПК України вищевказана позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу, оскільки позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк.

В прецедентних рішеннях Європейського суду з прав людини зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави («Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р.).

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню позивача із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову. А відтак, позивач не позбавлений права на доступ до правосуддя, оскільки має можливість повторного звернення до суду з позовом, якій за формою та змістом буде відповідати вимогам ст.ст.175, 177 ЦПК України, та сплатою судового збору у встановленому законом розмірі. При цьому слід звернути увагу позивача, що чинним законодавством, з врахуванням майнового стану позивача, в разі неможливості оплати судового збору при подачі позову, передбачена можливість відстрочення (розстрочення) судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ч.3, 258-260, 261, 353, 354 ЦПК України, п.15,5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК», третя особа: Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання кредитного договору недійсним, припинення дії та стягнення збитків - повернути позивачеві.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова