Справа № 754/2972/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі

судді Клочко І.В.

за участю

секретаря судового засідання Шевчук М.В.,

представника позивача Тарана В.А. ,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києва по цивільній справі 754/2972/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В своїй заяві заявник посилається на те, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 05.10.2017р. позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» задоволено в повному обсязі - стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №006-2902/756-0523 від 26.11.2007 року в розмірі 544206,22 грн. за кредитним договором №009-2008-2753 від 18.09.2008р. в розмірі 37249,42 доларів США та судові витрати в розмірі 14494,63 грн. Копію заочного рішення заявник не отримувала. Матеріали справи також не містять доказів отримання ОСОБА_5 оскаржуваного рішення. Про заочне рішення суду заявник дізналась з Єдиного державного реєстру судових рішень 18 листопада 2019 року.

Отже, строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду було пропущено з поважних причин.

Щодо обставин, які свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, заявник ОСОБА_5 зазначає наступне.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2017р. суддя Шевчук О.П. прийняв до свого провадження зазначену справу. Проте 07.02.2017р. (в день, на який було призначено розгляд справи минулим суддею) секретарем судового засідання складено довідку про зняття справи зі складу, у зв`язку з розглядом цивільної справи 2о-42/17 за позовом ОСОБА_7 , заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення. Розгляд справи 754/2972/16-ц призначено на 29.05.2017р. Проте, ані конверт з ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 02.202.2017р., ні наступні повістки про призначені судові засідання (на 29.05.2017р. та 05.10.2017р.) не надходили на адресу ОСОБА_5 . Матеріали справи також не містять доказів про отримання повісток заявницею про дати судових засідань по даній справі. У зв`язку з чим, ОСОБА_5 фактично позбавлена можливості приймати участь в судових засіданнях, що відбувались в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва через неналежне повідомлення про дату, місце та час розгляду справи.

Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_5 не була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, що унеможливило виникнення випадку повторної неявки її в судове засідання без поважних причин, суд не мав достатніх підстав для винесення заочного рішення.

Щодо причин неподання відзиву і доказів по справі, заявник зазначає наступне.

Поважність не направлення відзиву у строк, встановлений судом, підтверджується не отриманням ОСОБА_5 жодної повістки про дату та час розгляду справи під головуванням судді Шевчука О.П. Більш того, на момент винесення заочного рішення подання відзиву на позовну заяву не було передбачено діючими нормами процесуального законодавства.

Щодо посилання на докази, якими ОСОБА_5 обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, заявниця зазначає наступне.

Суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та стягнув кошти в розмірі 544206,22 грн. по кредитному договору №006-2902/756-0523 від 26.11.2007 року, який відповідач ОСОБА_6 взагалі не підписував і за виконання якого не поручалась Крилач Т.В.

Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності за вимогами про стягнення заборгованості, оскільки умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями, а строк перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 04.07.2018р. по справі 727/2318/16-ц.

А розрахунок заборгованості позичальника здійснено невірно і він є необґрунтованим та недоведеним, оскільки з нього неможливо встановити, як саме розраховувалась заборгованість за кредитом, враховуючи відсутність залишку заборгованості на початок та кінець кожного періоду, суми грошових коштів, сплачених відповідачем в рахунок погашення заборгованості, напрямки та підстави їх зарахування, а також відсутність розрахунку відсотків за користування кредитом, підвищенні відсотки.

Також позивачем не враховано, що строк виконання зобов`язання змінено шляхом направлення банком вимоги до позичальника про дострокове повернення коштів, у зв`язку з чим нарахування процентів за кредитним договором після зміни строку виконання зобов`язання є незаконним, враховуючи позицію Верховного суду від 14.02.2018р. по справі 564/2199/15-ц.

В судовому засіданні представники відповідачів підтримала заяву про перегляд заочного рішення за викладеними в заяві обставинами та полягали на скасуванні заочного рішення.

Представник позивача заперечував проти задоволення заяви.

Вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши, наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

05 жовтня 2017 року Деснянським районним судом м. Києва винесено заочне рішення по цивільній справі 754/2972/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вищевказаним заочним рішення від 05.10.2017р. стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №006-2902/756-0523 від 26.11.2007 року в розмірі 544206,22 грн. за кредитним договором №009-2008-2753 від 18.09.2008р. в розмірі 37249,42 доларів США та судові витрати в розмірі 14494,63 грн. (а.с.238-241 том 1).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 23.04.2020р. виправлено описку, допущену в резолютивні частині заочного рішення Деснянського районного суду м Києва 754/2972/16-ц від 05.10.2017р. та виконавчих листах по справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, шляхом виключення з першого абзацу резолютивної частини рішення та виконавчих листів слів наступного змісту «заборгованість за кредитним договором №006-2902/756-0523 від 26.11.2007 року в розмірі 544206,22 грн.» та викладено перший абзац резолютивної частини заочного рішення та виконавчих листів наступним чином «Стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №009-2008-2753 від 18.09.2008р. в розмірі 37249,42 доларів США та судові витрати в розмірі 14494,63 грн.» (а.с.158-159 том 2).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

В матеріалах справи відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення, яке засвідчує отримання відповідачем ОСОБА_5 копії заочного рішення.

Згідно ч.ч.3-4 ст. 284 ЦПК України, учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, статтею 288 ЦПК України, передбачено наявність сукупних обставин для скасування заочного рішення суду.

Про наявність в провадженні Деснянського районного суду м. Києва цивільної справи 754/2972/16-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідач ОСОБА_5 знала, що підтверджується поданим клопотанням 04.05.2016р. про відкладення розгляду справи (а.с.182 том 1), поданим 12.12.2016р. клопотанням ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи (а.с.203 том 1).

Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 27 ЦПК України (в редакції, які діяла на час розгляду справи та винесення заочного рішення суду від 05.10.2017р.), особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов`язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Із зазначеного вище вбачається, що ОСОБА_5 достеменно знала про наявність в провадженні Деснянського районного суду м. Києва справи за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та розгляд її судом. Однак незважаючи на викладене, в судові засідання не з`являлася, будь-яких заяв та клопотань до суду за інформацією щодо стану розгляду справи не зверталася.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 §1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці , зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Каракуця проти України" Європейський суд прийшов до висновку про те, що права скаржників на справедливий розгляд справи не були порушені у зв`язку з тим, що вони не проявляли належної зацікавленості у результатах розгляду їх справи протягом тривалого строку, не звертаючись до суду за інформацією щодо стану розгляду їх скарги, незважаючи на те, що суд не повідомив їх про винесене рішення, що й унеможливило їх звернення зі скаргою у встановлені законом строки. Неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для процесуальних наслідків.

Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вказані обставини свідчать про ухилення відповідачем ОСОБА_5 від отримання поштової кореспонденції.

Крім того, відповідач ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст. 27 ЦПК України (в редакції, які діяла на час розгляду справи та винесення заочного рішення суду від 05.10.2017р.), остання не виконала свого обов`язку подати заперечення та усі наявні у неї докази.

А пояснення заявника про виявлення 18 листопада 2019р. наявності заочного рішення по справі через Єдиний державний реєстр судових рішень, суд може прийняти до уваги, оскільки дані обставини не доведені належними доказами.

Аналіз викладених вище обставин, неявки в судове засідання ОСОБА_5 , про що її було повідомлено про розгляд відносно неї даної справи та доставлено за адресою її зареєстрованого місця проживання повідомлення про необхідність з`явитися на пошту для отримання судової повістки, яку вона не забрала з пошти, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданого до суду позову, та свідчить про умисне уникнення від явки до суду та затягування судового розгляду даної справи.

Крім того, відповідачем ОСОБА_5 , окрім заяви про перегляд заочного рішення, не надано доказів та не вказано про наявність доказів, що свідчать про істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення, а тому заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення залишає без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.284, 288 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя