Апеляційне провадження № 22-вк/824/75/2020
Справа № 824/50/20
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі головуючого судді Писаної Т.О. при секретарі Костецькій М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Іноземної компанії Lacto Foods A/S про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року (у складі арбітра Храпуцкого Олександра Федоровича ) у справі за позовом Lacto Foods A/S (Данія) до Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (Україна) про стягнення 170000 євро попередньої оплати за непоставлений товар, відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4000 євро і витрат зі сплати арбітражного збору, -

в с т а н о в и в :

16 березня 2020 року Іноземна компанія Lacto Foods A/S звернулася до суду з заявою про визнання та надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року (у складі арбітра Храпуцкого Олександра Федоровича ) у справі за позовом Lacto Foods A/S (Данія) до Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (Україна) про стягнення грошових коштів.

Заяву обґрунтовувано тим, що винесене Міжнародним Комерційним Арбітражним Судом при Торгово-Промисловій Палаті України (далі МАКС при ТПП України) рішення, яке підлягає примусовому виконанню.

В судовому засіданні представник Іноземної компанії Lacto Foods A/S (Данія) адвокат Кухарчук А.Ю. підтримала заяву.

Відповідач ДП «Коропський сирзавод» ТОВ «СИЛ» (Україна) явку свого представника в судове засідання не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвали суду про відкриття провадження та судової повістки -повідомлення, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення представника Іноземної компанії Lacto Foods A/S (Данія), дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням МАКС при ТПП України у складі арбітра Храпуцкого О.Ф. від 12 лютого 2020 року, у справі №16/2019 за позовом Lacto Foods A/S (Данія) до Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (Україна) про стягнення 170000 євро попередньої оплати за непоставлений товар, відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 4000 євро і витрат зі сплати арбітражного збору, стягнуто з Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (16200, Україна, Чернігівська область, Коропський район, селище міського типу Короп, вулиця Дачна, 25; Ідентифікаційний код юридичної особи 30894726) на користь Іноземної компанії Lacto Foods A/S (Lysholt Alle 3, 1, DK-7100, Vejle, Denmark; Реєстраційний номер DK21658871 ) 85000,00 євро попередньої оплати за непоставлений товар; 3165,03 євро на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору; 417,50 євро на відшкодування витрат на оплату витрат на відрядження одноособового арбітру. В іншій частині позову та у відшкодуванні витрат на правову допомогу в сумі 4000 євро позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36 Закону.

Конвенція про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, презюмуючи обов`язковість арбітражного рішення, передбачає вичерпний, що не підлягає розширеному тлумаченню, перелік підстав, за яких компетентний суд може відмовити у визнанні та виконанні арбітражного рішення.

Згідно із положеннями статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Статтею 478 ЦПК України та ст. 36 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж"передбачено, що суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо:

1) на прохання сторони, проти якої воно спрямоване, якщо ця сторона подасть суду доказ того, що:

а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, - за законом держави, де рішення було винесено; або

б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або

в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або

г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; або

ґ) рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято; або

2) якщо суд визнає, що:

а) відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу; або

б) визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

Як вбачається із наданих заявником письмових доказів рішення МКАС при ТПП України ухвалено компетентним судом, визначеним у розділі 10 Контракту №2702, укладеного 27 лютого 2018 року між Боржником та Стягувачем, яким визначено, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають за цим Контрактом чи у зв`язку з ним, в тому числі, які стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України, іменованому далі "Арбітражний суд" у відповідності з його Регламентом. Арбітражний суд складається з одноособового арбітра. Місце проведення засідання Арбітражного суду місто Київ. Мова арбітражного розгляду російська. Правом, яке регулює цей договір, є матеріальне право України Претензійний (досудовий) порядок вирішення спору не обов`язковий.

Наведене підтверджує, що спір було передано на розгляд МКАС при ТПП України відповідно до умов арбітражного застереження, що міститься у Контракті, а також положень Закону та Регламенту МКАС при ТПП України.

Відповідно до частини 1 статті 66 Регламенту МКАС при ТПП України арбітражне рішення є остаточним і обов`язковим з дати його винесення.

Станом на дату звернення із цією заявою та станом на момент розгляду цієї заяви боржник не виконав рішення МКАС при ТПП України в добровільному порядку.

Сторона, проти якої дане рішення спрямоване - ДП «Коропський сирзавод» ТОВ «СИЛ», не приймала участь у розгляді вказаної справи арбітражним судом.

Частиною 4 статті 11 Регламенту МКАС при ТПП України визначено, що позовна заява, відзив на позов, додатково надані сторонами документи, повістка, арбітражне рішення, постанова чи ухвала направляються стороні рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єрською поштою або вручаються її повноважному представнику особисто під розписку. Окрім паперової форми ці документи можуть бути направлені стороні електронною поштою. Інші документи та повідомлення можуть направлятись звичайним листом, шляхом факсимільної передачі, телеграмою, електронною поштою або іншим засобом зв`язку, підтверджуючим факт відправлення, або вручатися особисто під розписку.

Згідно із частиною 5 указаної статті Регламенту будь-яке письмове повідомлення вважається отриманим, якщо воно доставлене стороні (її повноважному представнику) особисто або на її комерційне підприємство, за її постійним місцем проживання (місцезнаходженням) або поштовою адресою. Якщо останні не можуть бути встановлені шляхом розумного наведення довідок, письмове повідомлення вважається отриманим стороною, якщо воно надіслане за останнім відомим місцезнаходженням комерційного підприємства, постійним місцем проживання або поштовою адресою рекомендованим листом або будь-яким іншим способом, що передбачає реєстрацію спроби доставки цього повідомлення. Повідомлення вважається отриманим, якщо особа не з`явилася за отриманням повідомлення або відмовилася від його отримання. Повідомлення вважається отриманим стороною в день такої доставки.

ДП «Коропський сирзавод» ТОВ «СИЛ» було належним чином повідомлене про день, час та місце розгляду справи МКАС при ТПП України. На підтвердження указаної обставини у матеріалах справи складена довідка головою МКАС при ТПП України Селивон Н.Ф. щодо переліку відправленої кореспонденції з підтвердженням її отримання та ксерокопії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень.

Доказів щодо наявності між сторонами арбітражного процесу у вказаній справі на території України щодо того ж самого предмету, із тих же підстав до суду подано не було.

Таким чином, судом було встановлено, що арбітражна угода не визнана недійсною; боржника було належним чином сповіщено про призначення арбітра та про арбітражний розгляд; рішення не суперечить арбітражній угоді; склад міжнародного комерційного арбітражу та арбітражна процедура відповідали угоді між сторонами; рішення вже стало обов`язковим для сторін, не було скасовано та його виконання не зупинено судом.

Судом також не визнано, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

У відповідності до частини 1 статті 479та статті 481 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

З огляду на те, що судом не встановлено підстав для відмови у визнанні рішення МКАС при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі №16/2019 між Іноземною компанією Lacto Foods A/S та ДП «Коропський сирзавод» ТОВ «СИЛ» про стягнення грошових коштів заява Іноземної компанії Lacto Foods A/S підлягає задоволенню.

Відповідно, слід видати виконавчий лист на примусове виконання рішення МКАС при ТПП України від 12 лютого 2020 року у справі №16/2019 за позовом за позовом Lacto Foods A/S (Данія) до Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (Україна) про стягнення 85000,00 євро попередньої оплати за непоставлений товар; 3165,03 євро на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору; 417,50 євро на відшкодування витрат на оплату витрат на відрядження одноособового арбітру.

Крім цього, у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України з боржника у справі - ДП «Коропський сирзавод» ТОВ «СИЛ» на користь Іноземної компанії Lacto Foods A/S підлягає стягненню 1051 гривня судового збору, сплата якого підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №91608 від 13 березня 2020 року.

Керуючись ст. 35 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", ст. 141, 268, 462-467, 471-473, 477, 479, 481 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Іноземної компанії Lacto Foods A/S про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №16/2019 про стягнення на користь Іноземної компанії Lacto Foods A/S (Lysholt Alle 3, 1, DK-7100, Vejle, Denmark; Реєстраційний номер DK21658871 ) з Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (місцезнаходження: 16200, Україна, Чернігівська область, Коропський район, селище міського типу Короп, вулиця Дачна, 25; Ідентифікаційний код юридичної особи 30894726):

85000,00 євро попередньої оплати за непоставлений товар;

3165,03 євро на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору;

417,50 євро на відшкодування витрат на оплату витрат на відрядження одноособового арбітру.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №16/2019 про стягнення з Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (місцезнаходження: 16200, Україна, Чернігівська область, Коропський район, селище міського типу Короп, вулиця Дачна, 25; Ідентифікаційний код юридичної особи 30894726) на користь Іноземної компанії Lacto Foods A/S (Lysholt Alle 3, 1, DK-7100, Vejle, Denmark; Реєстраційний номер DK21658871 ) 85000,00 євро попередньої оплати за непоставлений товар; 3165,03 євро на відшкодування витрат з оплати арбітражного збору; 417,50 євро на відшкодування витрат на оплату витрат на відрядження одноособового арбітру.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Коропський сирзавод» Товариства з обмеженою відповідальністю «СИЛ» (місцезнаходження: 16200, Україна, Чернігівська область, Коропський район, селище міського типу Короп, вулиця Дачна, 25; Ідентифікаційний код юридичної особи 30894726) 1051 (одну тисячу п`ятдесят одну) гривню судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного Комерційного Арбітражного Суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 12 лютого 2020 року у справі №16/2019.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 03 липня 2020 року.

Головуючий суддя Т.О. Писана