Постанова

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 755/11712/17

провадження № 61-40420св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - Приватний навчальний заклад «Навчально- виховний комплекс «Гуманітарна гімназія «Гармонія»,

треті особи: Департамент освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державна інспекція навчальних закладів України,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року в складі судді Савлук Т. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року в складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до суду з позовом до Приватного навчального закладу «Навчально- виховний комплекс «Гуманітарна гімназія «Гармонія» (далі - ПНЗ «Гармонія») про визнання протиправними та незаконними дій приватного навчального закладу щодо зарахування (переведення) учня та його наступне відрахування, відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 01 червня 2016 року між ПНЗ «Гармонія» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 було укладено контракт № 79 про навчання та виховання дитини ОСОБА_2 зі строком надання освітньої послуги один навчальний 2016/2017 рік, який складається з двох семестрів, з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року.

Згідно з умовами контракту, ОСОБА_2 зараховано до 2-Б класу гімназії, де реалізовувався науково-педагогічний проєкт «Інтелект України», що було істотною умовою контракту, та вибору батьками дитини навчального закладу. Після закінчення навчального року 06 червня 2017 року батьки дитини письмово повідомили керівника навчального закладу, що протягом травня 2017 року вони неодноразово звертались до навчального закладу із метою укладання контракту на навчання дитини на наступний навчальний рік, однак з невідомих для них причин до цього часу контракт з ними не укладено.

Пізніше батькам стало відомо, що дитину, без їх згоди, перевели до 3-А класу цього ж навчального закладу, в якому не реалізується і не продовжено науково-педагогічний проєкт «Інтелект України». Спілкування з працівниками гімназії та їх спільні зустрічі не дали позитивних результатів, батьки не отримали відповіді щодо дійсних причин не бажання гімназії продовжити контракт на навчання дитини в тому класі, де бажала навчатись дитина, та в подальшому відмови укласти контракт на навчання дитини на наступний навчальний рік.

Після звернення з цим позовом до суду, з`ясувалось, що керівництво гімназії видало наказ про відрахування дитини з навчального закладу у зв`язку з відмовою батьків укласти контракт на навчання дитини на наступний навчальний рік.

З урахуванням заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог позивач просила суд: визнати дії ПНЗ «Гармонія» щодо зарахування (переведення) учня ОСОБА_2 до 3-А класу в 2017/2018 навчальному році та його наступне відрахування з навчального закладу, протиправними та незаконними; стягнути з ПНЗ «Гармонія» на користь малолітнього ОСОБА_2 моральну шкоди, спричинену протиправними та незаконними діями навчального закладу в розмірі 64 000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що Порядок переведення учнів (вихованців) загальноосвітнього навчального закладу до наступного класу, затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 14 липня 2015 року № 762, не містить підстав чи умов, за яких батьки мають право чи зобов`язані брати участь у прийнятті рішення щодо переведення учня початкової школи до наступного класу; питання про переведення учнів гімназії до наступного класу початкової школи відноситься до виключної компетенції педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу. Крім того, в контракті відсутні окремі пункти договору та/або окремі застереження договору щодо того, до якого саме класу «А» чи «Б» буде переведений учень на наступний навчальний рік, як і взагалі обов`язок гімназії на таке переведення, а строк дії укладеного між сторонами контракту закінчився 20 червня 2017 року.

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У липні 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки тій обставині, що питання переведення учня мало б розглядатися за повідомленням батьків як про його розгляд, так і результати розгляду шляхом розміщення даної інформації на веб-сайті закладу або відповідного місцевого органу освіти, що передбачено наказом Міністерства освіти України № 762 від 14.07.2015 року, чого не було дотримано, що позбавило позивача можливість оскарження цього рішення. Вказаний факт було встановлено під час перевірки Державної інспекції навчальних закладів України.

Суди не надали належної оцінки тому факту, що рішення відповідача про переведення ОСОБА_2 із одного класу до іншого, з відмінним способом навчання, не було належним чином обґрунтоване, що встановлено Державною інспекцією навчальних закладів України під час перевірки.

Крім того, суд першої та апеляційної інстанції не надав належної оцінки наказу від 31 серпня 2017 року № 90 про відрахування ОСОБА_2 , який на думку позивача є незаконним, оскільки позивач підписала контракт, який є договором приєднання та направлено його відповідачу, що підтверджує факт його чинності. Про майбутнє відрахування учня батьків не було повідомлено за місяць до цього факту, як і батьки відповідну заяву не подавали.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року на адресу суду від ПНЗ «Гармонія» надійшов відзив, в якому зазначено про необґрунтованість доводів касаційної скарги.

На думку відповідача, суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили обставини справи та дійшли обґрунтованого висновку, що підстав для задоволення позовних вимог немає, тому обґрунтовано відмовили у задоволенні позовних вимог. ПНЗ «Гармонія» просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для її задоволення немає.

Суди встановили, що ПНЗ «Гармонія» - це навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на здобуття дошкільної та загальної середньої освіти.

ПНЗ «Гармонія» створений відповідно до чинного законодавства України та діє на підставі статуту, який затверджено в новій редакції на підставі протоколу загальних зборів засновників від 27 грудня 2016 року №8 (далі - статут).

Відповідно до пунктів 5.1, 6.8, 12.14. статуту ПНЗ «Гармонія» є юридичною особою, що здійснює свою діяльність відповідно до укладених угод та договорів (контрактів) на засадах повного господарського розрахунку. Взаємовідносини з юридичними і фізичними особами визначаються згідно з чинним законодавством, договорами, що укладені між ними. Основу планів становлять договори із батьками - покупцями послуг.

01 червня 2016 року між ПНЗ «Гармонія» та ОСОБА_3 , ОСОБА_1 (батьками учня) було укладено контракт № 79 про навчання та виховання гімназиста (далі - контракт) зі строком надання освітньої послуги один 2016/2017 навчальний рік, який складається з двох семестрів, з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2017 року.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 контракту гімназія бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання (освітня послуга) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувавши до 2-Б класу, а замовник зобов`язується оплатити освітні послуги на умовах, визначених цим контрактом та забезпечити дотримання гімназистом встановлених Гімназією положень та/або правил, інших внутрішніх документів гімназії. Гімназія здійснює навчання гімназиста згідно з розширеним навчальним планом, який відповідає вимогам державного освітнього компоненту та концепції гімназії про полікультурну освіту, Закону України «Про освіту», Закону України «Про загальну середню освіту», Закону України «Про дошкільну освіту».

Пунктом 1.3. контракту передбачено можливість надання гімназією за вибором батьків додаткових освітніх послуг, обсяг і кількість надання яких залежить від рівня (початкова (І), середня (II), старша (III)) школи і регулюється окремими договорами, які є додатками до цього контракту.

Даний контракт є договором приєднання в розумінні статті 634 ЦК України, умови якого встановлені гімназією з урахуванням вимог Закону України «Про освіту», і укладається шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому (пункт 1.7. контракту).

Гімназія, серед іншого, зобов`язана: надати гімназисту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та відповідно до індивідуального розширеного навчального плану гімназії; надати гімназисту додаткові освітні послуги згідно з його нахилами і навичками, у разі окремого обрання батьками: друга іноземна мова, основи робототехніки «Lego», театральна, хореографічна студія, арт студія; здійснити розвиток творчих здібностей гімназиста шляхом залучення до занять у студіях, освітніх центрах, творчих майстернях згідно з навчальним планом другої половини дня (пункти 2.1 - 2.3. контракту).

На підставі вказаного контракту, ОСОБА_2 зараховано до 2-Б класу, в якому він навчався протягом 2016-2017 навчального року.

31 травня 2017 року директором ПНЗ «Гармонія» видано наказ № 74 «Про переведення учнів НВК «Гуманітарна гімназія «Гармонія», на підставі якого, зокрема, ОСОБА_2 переведено до наступного 3-A класу початкової школи.

Цей наказ видано керівником навчального закладу на виконання рішення педагогічної ради ПНЗ «Гармонія», затвердженого протоколом від 31 травня 2017 року № 9, де вирішувалось питання про переведення учнів гімназії до наступних класів.

Як до припинення дії контракту, так і після строку припинення та прийняття рішенням керівником гімназії щодо переведення ОСОБА_2 до іншого класу на наступний навчальний рік сторонами не досягнуто домовленості про укладання контракту на навчання дитини на наступний навчальний рік (2017/2018), контракт між сторонами підписаний не був.

Рішенням педагогічної ради навчального закладу, яке оформлено протоколом від 31 серпня 2017 року № 14, відраховано 31 серпня 2017 року учня 3-А класу ОСОБА_2 із ПНЗ «Гармонія» у зв`язку з відмовою батьків учня укласти запропонований навчальним закладом договір на навчання дитини у 2017-2018 навчальному році.

31 серпня 2017 року директор ПНЗ «Гармонія» на виконання вказаного вище рішення педагогічної ради навчального закладу видав наказ № 90.

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Встановивши, що контракт № 79 про навчання та виховання гімназиста, укладений 01 червня 2016 року між ПНЗ «Гармонія» і ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , є договором приєднання, а за умовами контракту гімназія взяла на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання (освітня послуга) ОСОБА_2 , зарахувавши його до 2-Б класу, зі строком надання освітньої послуги один навчальний рік, суди дійшли обґрунтованого висновку, що жодних зобов`язань гімназії щодо переведення учня на наступні навчальні роки до класу, в якому реалізується науково-педагогічний проект «Інтелект України», умови контракту не містять, а тому відповідачем такі не порушено.

Відповідно до частини третьої статті 34 Закону України «Про загальну середню освіту» переведення учнів (вихованців) до наступного класу загальноосвітнього навчального закладу здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.

Згідно з пунктом 27 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 778 (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 28 від 22 січня 2014 року та № 671 від 27 вересня 2016 року) (далі - Положення), переведення учнів (вихованців) закладів до наступного класу здійснюється у порядку, встановленому Міністерством освіти і науки України.

Педагогічна рада розглядає питання, зокрема, переведення учнів (вихованців) до наступного класу і їх випуску, видачі документів про відповідний рівень освіти, нагородження за успіхи у навчанні (пункт 98 Положення).

Пунктом 9.4.2 статуту гімназії питання про переведення учнів до наступного класу відноситься до компетенції педагогічної ради гімназії та не потребують згоди батьків

Наказом Міністерства освіти і науки України від 14 липня 2015 № 762 затверджено Порядок переведення учнів (вихованців) загальноосвітнього навчального закладу до наступного класу (далі - Порядок). Цим порядком передбачені випадки, коли рішення про переведення учня (вихованця) початкової школи проводиться згідно з рішенням педагогічної ради відповідного загальноосвітнього навчального закладу та батьків (одного із батьків) або законних представників.

Переведення учня до наступного класу за звичайних умов, що не пов`язані навчанням за індивідуальною навчальною програмою, залишенням для повторного навчання у тому ж самому класі, продовженням навчання спеціальних загальноосвітніх навчальних закладах, а також з вибуттям учня з населеного пункту, переводом учня до іншого навчального закладу, проводиться педагогічною радою без згоди батьків.

Ураховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що рішення педагогічної ради гімназії про переведення ОСОБА_2 на наступний навчальний рік до 3-А класу прийнято в межах її компетенції, відповідно до вимог законодавства, і прийняття такого рішення не потребувало згоди батьків. Отже, доводи касаційної скарги є необґрунтованими, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Оскільки відповідно до статуту ПНЗ «Гармонія» навчальний заклад надає освітні послуги на підставі укладених контрактів з батьками учнів, а контракт на новий 2017-2018 навчальний рік з батьками ОСОБА_2 на запропонованих гімназією умовах укладений не був, педагогічна рада та виконавчий орган гімназії правомірно, в межах наданої компетенції, прийняли рішення про відрахування ОСОБА_2 із навчального закладу.

Доводи касаційної скарги про те, що позивач прийняла запропоновані навчальним закладом умови, батьками ОСОБА_2 був підписаний контракт про навчання сина у 3-Б класі, який був направлений на адресу гімназії, що дає підстави вважати договір укладеним, а відрахування сина безпідставним, є помилковими.

Як зазначалось контракт є договором приєднання, а навчальний заклад запропоновав продовжити навчання ОСОБА_2 у 3-А класі, однак позивач відмовилася підписувати запропоновану редакцію договору. Оскільки контракт є договором приєднання, а умови зарахування, навчання тощо визначаються гімназією, з якими замовник (батьки) можуть погодитися, підписавши договір, або не погодитись, відмовившись від його підписання, тому доводи позивача про укладення контракту є необґрунтованими.

Аргументи касаційної скарги про те, що суди не врахували та не надали оцінки акту перевірки навчального закладу Державною інспекцією навчальних закладів України, є безпідставними, оскільки таким доводам суди надали оцінку.

Таким чином, суди дійшли обґрунтованого висновку, що обставин, які б давали підстави вважати, що право ОСОБА_2 на здобуття освіти було обмежене відповідачем, не встановлено, а сам факт переведення до наступного класу, в якому не запроваджена програма «Інтелект України», не свідчить про створення відповідачем перешкод ОСОБА_2 у доступі до освіти.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів. Суд касаційної інстанції згідно зі статтею 400 ЦПК України не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів та переоцінювати їх.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржені судові рішення ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального права та з додержанням норм процесуального права, доводи касаційної скарги є необґрунтованими. З огляду на викладене Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової

палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 22 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель