Справа № 635/7926/18
Провадження № 2/645/108/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ульяніч І.В.

за участю секретаря судового засідання - Савченко В.Ю.,

учасники справи: позивач - ТОВ "ОТП Факторинг Україна"

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за неналежне виконання зобов`язання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення штрафу за неналежне виконання договору до ОСОБА_1 , який до початку розгляду справи по суті було змінено на позов про стягнення 3% річних за неналежне виконання зобов`язання, указуючи, що 23.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач ) був укладений кредитний договір № ML 700/1233/2008, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 117844,65 швейцарських франків строком до 24.07.2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі. Згідно п.1.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. Однак, в порушення умов вищезазначеного Договору та норм права, не здійснює сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором.

В подальшому, керуючись ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України та на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 Банк відступив Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» право вимоги за Кредитним договором.

Заборгованість відповідача за тілом кредитного договору № ML 700/1233/2008 від 23.07.2008 року складає 112 894,37 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 26.09.2019 (2443,3911 грн. за 100 швейцарських франків) становить 2 758 450,99грн.. Оскільки відповідач свого грошового зобов`язання не виконала, то ці зобов`язання не припинились. За таке невиконання відповідач несе цивільно-правову відповідальність, передбачену законом та умовами Кредитного договору. Зобов`язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом. Законодавством визначено вичерпний перелік підстав припинення зобов`язання, і зазначені ці підстави у статтях 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України. За відсутності інших передбачених договором або законом підстав, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Зобов`язання відповідачем перед позивачем належним чином виконано не було, тобто відповідач умови кредитного договору щодо строків сплати розрахунків не виконала. Відсотки річних за 1097 днів становлять 248714,03 грн. Розрахунок 3% річних: ((2758450,99 х 3 х 1097 ( за період з 26.09.2016р. по 26.09.2019р.) / 365 / 100).

У зв`язку з викладеним, позивач просив стягнути на їх користь 3% річних у сумі 248714,03 грн. за неналежне виконання зобов"язань за кредитним договором № ML 700/1233/2008.

03 травня 2019 року ОСОБА_1 подано до суду відзив на позов ТОВ „ОТП Факторинг Україна" про стягнення штрафу за неналежне вимконання договору, до зміни предмету позову, на уточнену позовну заяву відповідач відзив не подавала. Відповідач не визнала позовні вимоги позивача, посилалась на те, що позивачем пропущений строк позовної давності при зверненні до суду з даними позовними вимогами. З позовом позивач звернувся до суду 30.10.2018 р., умови застосування позовної давності до додаткових вимог визначені статтею 266 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Факт спливу позовної давності до основної вимоги за Кредитним договором № 700/1233/2008 від 23.07.2008 р. встановлений рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03.06.2015 р. у справі № 635/9173/13-ц провадження № 22-ц/790/1728/15. Враховуючи факт спливу позовної давності до основної вимоги за Кредитним договором № 700/1233/2008 від 23.07.2008 р. позовна давність спливла і до додаткової вимоги - стягнення будь-якого штрафу за Кредитним договором № 700/1233/2008 від 23.07.2008 року. Позивач приховав від суду факт припинення іпотеки за іпотечним договором № ML 700/1233/2008 від 23.07.2008 р. Факт припинення іпотеки, що виникла на підставі договору іпотеки № ML 700/1233/2008 від 23.07.2008 року, встановлений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.08.2015 р. у справі № 639/6210/15-ц провадження № 2/639/1856/15. Припинення іпотеки, що виникла на підставі договору іпотеки № ML 700/1233/2008 від 23.07.2008 року, унеможливлює застосування санкцій до відповідача.

На підставі вищевказаного, просила застосувати позовну давність при вирішенні даної цивільної справи, відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 14.02.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Дерев`янко Д.В., в судове засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, надали відзив на позов, а також заяву з проханням розглядати справу у їх відсутність.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23.07.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-700/1233/2008. Відповідно до умов Договору, Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 117844,65 швейцарських франків строком до 24.07.2023 року зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі, а відповідач зобов`язалась повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому Договором (а.с. 4-7).

Згідно п.1.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку і строки, визначені в Кредитному договорі. Однак, як зазначено у позові, в порушення умов вищезазначеного Договору та норм права, відповідач не здійснює сплату відсотків у строки та в розмірах, встановлених Кредитним договором.

23 липня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_1 , для забезпечення повного та своєчасного виконання Іпотекодавцем боргових зобов"язань перед Іпотекодержателем (Банком) укладено договір іпотеки № РML-700/1233/2008, згідно якого предметом іпотеки є житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить Іпотекодавцю на праві власності (а.с. 8-11).

Як вбачається з договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року ПАТ «ОТП Банк» продав (переуступив) покупцю Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори, що містяться в Додатку № 1 до Договору.

Згідно Договору про відступлення права вимоги від 10.12.2010 року, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у зв"язку із укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 10.12.2010 року, Клієнт передав Фактору права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором укладеним із відповідачкою ОСОБА_1 на суму 112894,37 швейцарських франків, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором о вимоги за Кредитним договором № ML-700/1233/2008 (а.с. 12-21).

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними доказами відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 1050 та частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За вимогами статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 27.08.2015 року у справі № 639/6210/15-ц провадження № 2/639/1856/15 визнано іпотеку житлового будинку АДРЕСА_1 , на підставі договору іпотеки РML-700/1233/2008 від 23.07.2008 року, укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , такою, що припинена.

Рішенням Апеляційного суду Харківськорї області від 03.06.2015 року у справі за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми та зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ "ОТП Факторинг Україна" про визнання правочинів недійсними, рішення Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2014 року було скасовано та постановлено нове, згідно якого у задоволенні позовних вимог ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми було відмовлено, через пропущення строку позовної давності позивачем (а.с.63-80)

Згідно ст. 512, 514 ЦК України - кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, в тому числі: у разі передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно умов кредитного договору № ML-700/1233/2008, розділом 4 передбачена відповідальність позичальника за невиконання або не належне виконання умов договору у вигляді штрафів. Стягнення з позичальника 3 % річних договором не передбачена, процентна ставка за договором за користування кредитом була встановлена в розмірі 5,99%.

Частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розгляді справ про передбачену статтею 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов`язання слід з`ясувати: чи існує зобов`язання між сторонами, чи це зобов`язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов`язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.18 Постанови від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Отже, право вимагати відшкодування матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника виникає у випадку неправомірного користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З рішення Апеляційного суду Харківської області від 03.06.2015 року у справі за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про стягнення суми, вбачається, що позивач просив стягнути із відповідача заборгованість по тілу кредиту, нарахованим та не сплаченим відсоткам, а також пеню за несвоєчасне повернення кредиту. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 щодо стягнень за зазначеним кредитним договором було відмовлено в повному обсязі.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна», так як в даному випадку цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов`язання, на підставі ст. 625 ЦК України, не настає.

Суд не приймає до уваги заяву відповідача щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин, оскільки є самостійні підстави для відмови у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю.

Керуючись ст..ст. 4, 5, 10, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення 3% річних за неналежне виконання зобов"язання - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», адреса: м. Київ, вул. Фізкультури, 28-Д.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено15 червня 2020 року.

Суддя Ульяніч І.В