Справа № 367/6827/19
Провадження №2/367/2528/2020
07 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І
при секретарі Герус Н
представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання такими,що втратив право користування житловим приміщенням
Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що На підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 26.10.2005 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 3130 їй, ОСОБА_2 , на праві власності належить 1/4 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім неї на даній житловій площі з 09.11.2007 року зареєстрований її колишній чоловік, ОСОБА_3 , 1980 року народження.
Після розірвання шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 залишив дане помешкання та переїхав на іншу адресу. На даний час, як їй відомо, він зареєстрував шлюб з іншою жінкою та проживає з нею у м. Охтирка Сумської області.
Таким чином з лютого 2017 року, відповідач ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе. Його особистих речей у будинку немає.
Комунальні платежі нараховуються згідно чисельності зареєстрованих у будинку осіб, у зв`язку з чим вона змушена нести додаткові витрати по його утриманню.
Оскільки відповідач без поважних причин не проживає та не користуються житловою площею у будинку АДРЕСА_1 , не несе жодних витрат по утриманню будинку, він вважається таким, що втратив право на користування цим житлом.
Позивач просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житлом, а саме: житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст.. 128 та 130 ЦПК України,причину неявки суду не повідомив,заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав,також не подав відзив на позовну заяву. Враховуючи викладені обставини суд розглянув справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів,проголосивши по справі заочне рішення.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача,покази свідка,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
У судовому засіданні встановлено,що на підставі Договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 26.10.2005 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 3130 мені, ОСОБА_2 , на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 .
Викладені обставини підтверджуються: Договором купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, посвідченим 26.10.2005 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Запісочним О.В., зареєстрованим в реєстрі за № 3130; Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме мано від 30.12.2005 року та Витягом з Державного реєстру правочинів від 26.10.2005 року(а.с.6-8).
Крім позивача на даній житловій площі з 09.11.2007 року зареєстрований колишній чоловік позивача , ОСОБА_3 , 1980 року народження.
Викладені обставини підтверджуються будинковою книгою та довідкою КП УЖКГ «Гостомель» Гостомельської селищної ради за № 1269 від 30.07.2019 року,копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.9-16).
Також,у судовому засіданні встановлено,що з лютого 2017 року, відповідач ОСОБА_3 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає, витрат по його утриманню та оплаті комунальних послуг не несе. Його особистих речей у будинку немає.
Викладені обставини справи підтверджуються у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_5 ,яка показала ,що вона є сусідкою позивача по справі.Відповідач по справі бувший чоловік позивача з 2017р не проживає у житловому будинку АДРЕСА_1 ,його особистих речей у будинку не має.Також показала,що відповідач добровільно виїхав із будинку та не намагався до нього вселитись.
Викладені обставини також підтверджуються у судовому засіданні актами депутата Гостомельської селищної ради ІІУ скликання Коваленко Р.В. від 30.11.2018 року, від 28.02.2019 року, від 24.04.2019 року; від 11.07.2019 року; квитанціями про сплату комунальних послуг(а.с.17-26).
Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Статті 61-70 ЖК України передбачають і встановлюють порядок користування жилими приміщеннями в будинках державного і громадського житлового фонду.
Поряд з цим нормами глави 59 ЦК України встановлюється порядок користування житлом за договором найму (оренди).
Особливим інститутом житлового права є збереження житла за тимчасово відсутніми. Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами. У той же час, умови збереження житла за цивільним законодавством визначаються строками встановленими за згодою сторін, абсолютне право власності на житло не обмежується ні строками, ні територією.
Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може биту безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.»
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч 2 ст. 405 ЦК України «член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.»
Згідно із частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право осо на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до абз. 2 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №5 усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом заняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жили приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення право власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичною особою померлою.»
Враховуючи викладені обставини,поскільки відповідач по справі є бувшим членом сім`ї позивача,більше року без поважних причин не проживає на житловій площі,власником якої є позивач по справі, а саме Ѕ частині житлового будинку АДРЕСА_1 , суд задовольняє позовні вимоги позивача частково та визнає відповідача таким,що втратив право користування Ѕ частиною житлового будинку АДРЕСА_1 ,власником якого є ОСОБА_2 .
На підставі ст..,317,321,391, 405 ч 2 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України,суд
Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати таким,що втратив право користування Ѕ частиною житлового будинку АДРЕСА_1 ,власником якого є ОСОБА_2 .
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача.Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення .
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення суду направити відповідачу по справі для відома.

Суддя: С.І. Оладько