Справа № 274/2216/18
Провадження № 2/0274/795/20
Рішення

Іменем України

18.06.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., за участі секретаря судового засідання - Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу, інфляційних витрат та 3% річних, неустойки, інфляційних витрат та 3 % річних за час виконання рішення суду, зобов"язання повернути транспортний засіб,-

В с т а н о в и в :

В травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором оренди транспортного засобу від 21.06.2012 року за період з 13.03.2014 року по 25.04.2018 року в розмірі 247000,00 ( двісті сорок сім тисяч гривень); інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 104804,40 грн. (сто чотири тисячі вісімсот чотири гривні, сорок копійок); 3% річних від простроченої суми в розмірі 15549,41 грн. ( п`ятнадцять тисяч п`ятсот сорок дев`ять гривень сорок одна копійка); неустойку за час прострочення неповернення транспортного засобу з оренди в розмірі 50000 грн (п`ятдесят тисяч гривень) за період з 21.11.2017 року по 25.04.2018 року; інфляційні витрати за весь період прострочення виконання рішення суду з 13.03.2014 року по 25.04.2018 року в розмірі 72096,03 грн. (сімдесят дві тисячі дев`яносто шість гривень три копійки); 3% річних за весь період виконання рішення суду в розмірі 6612,94 (шість тисяч шістсот дванадцять гривень дев`яносто чотири копійки); зобов`язати відповідача ОСОБА_2 повернути позивачу напівпричіп бортовий -Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України у Львівській області від 26.03.2010 року, талон технічного огляду, за місцем передачі: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивував тим, що 21 червня 2012 р. між ним та відповідачем ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчений договір оренди транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за №400. За умовами зазначеного договору відповідачем прийнято в строкове платне користування транспортний засіб напівпричіп бортовий -Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , який належить позивачу на підставі, виданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України у Львівській області від 26.03.2010 року, передано ним і прийнято відповідачем по акту прийому - передачі від 21.06.2012 року.

Згідно п.3.2. договору строк оренди транспортного засобу від 21.06.2012 року становить 1 (один) рік. Згідно п.3.3. Якщо кожна із сторін за 30 діб до закінчення терміну Договору не заявляє про наміри закінчити дію договору, він автоматично продовжується. Згідно п.4.1 договору орендна плата за користування транспортним засобом встановлюється сторонами у розмірі 5000,00 грн. в місяць та сплачується орендарем за кожний місяць користування майном, що починається першого числа місяця, а закінчується останнім числом цього місяця, незалежно від кількості днів в такому місці. Згідно п.4.3. Орендна плата повинна бути сплачена орендарем до 25 числа календарного місяця, що передує місяцю, в якому відбувається користування транспортним засобом.

Відповідачем умови договору п.п.4.1-4.4 не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі - 51666,67 грн.

15.04.2013 року в зв`язку з зазначеним, позивач звернувся до Бердичівського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди транспортного засобу від 21.06.2012 р. в розмірі 51666,67, грн.; 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 683,52 грн., судові витрати в розмірі 662,01 грн.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2014 року, його позовні вимоги було задоволено частково. Вирішено стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди транспортного засобу від 21.06.2012 року у розмірі 24166,67 грн.; 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 483,41 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13.03.2014 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2014 року змінено. Збільшено розмір стягнутої з ОСОБА_2 орендної плати за користування транспортним засобом на користь ОСОБА_1 з 24166,67 грн. до 52351,19 грн.; судові витрати з 249,78 грн. до 662,01 грн.

Рішення суду набрало законної сили 13.03.2014 року. На підставі зазначеного рішення 14.04.2014 року видано виконавчі листи, які звернуто до виконання. Однак, на даний час рішення суду не виконано, суму боргу, 3% річних та судовий збір за весь час виконавчого провадження з 08.05.2014 р. по день подання позову ОСОБА_1 не сплачено взагалі, а також не виконане зобов`язання ОСОБА_2 про повернення позивачу транспортного засобу.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіславши заяву, в якій просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, зазначає, що не може бути присутнім в судовому засіданні за станом здоров"я.

Від представника відповідача - адвоката Шарія С.В. до суду надійшла письмова заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечують з підстав зазначених в заяві про перегляд заочного рішення та з врахуванням висновків зазначених у рішеннях Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 червня 2012 р. між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір оренди транспортного засобу, зареєстрований в реєстрі за №400. За умовами зазначеного договору відповідачем ОСОБА_2 прийнято в строкове платне користування транспортний засіб напівпричіп бортовий - Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , який належить позивачу на підставі, виданого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , видане Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України у Львівській області від 26.03.2010 року ( а.с. 59-60).

Відповідно до вказаного договору та акту прийому-передачі від 12.06.2012 року відповідач ОСОБА_2 отримав в платне користування вказаний транспортний засіб строком на 1 рік та зобов`язався щомісяця сплачувати орендну плату в розмірі 5000 гривень до 25 числа календарного місяця ( а.с.61).

Як зазначає позивач, відповідачем умови договору по сплаті орендної плати не виконувалися, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 51666,67 грн., а також нараховано 3% річних від простроченої суми в розмірі 683,52 грн, в наслідок чого він вимушений був звертатися до суду для захистом своїх прав.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2014 року, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача заборгованість за договором оренди транспортного засобу від 21.06.2012 року у розмірі 24166,67 грн.; 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 483,41 грн. В задоволенні іншої частини позову відмовлено ( а.с. 63).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13.03.2014 року рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.01.2014 року змінено. Збільшено розмір стягнутої з ОСОБА_2 орендної плати за користування транспортним засобом на користь ОСОБА_1 з 24166,67 грн. до 52351,19 грн.; судові витрати з 249,78 грн. до 662,01 грн. ( а.с. 64).

Рішення суду набрало законної сили 13.03.2014 року. На підставі зазначеного рішення 14.04.2014 року видано виконавчі листи, які звернуто до виконання. Однак, на даний час рішення суду не виконано, суму боргу, 3% річних та судовий збір за весь час виконавчого провадження з 08.05.2014 р. по день подання позову ОСОБА_1 не сплачено взагалі, а також не виконане зобов`язання ОСОБА_2 про повернення позивачу транспортного засобу ( а.с.66,77).

Транспортний засіб - напівпричіп бортовий - Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Дрогобицьким ВРЕР ДАІ УМВС України у Львівській області від 26.03.2010 року( а.с. 62).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст. 81 ЦПК України).

Як визначено ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Згідно ч. 4ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до копії рішення Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.10.2013 року в цивільній справі № 389/2204/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , судом було встановлено, що 30.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений письмовий нотаріально посвідчений договір оренди таких транспортних засобів: сідловий тягач-Е, марки DAF FTXF 95.430, номерний знак НОМЕР_5 , рік випуску 2003, колір синій, номер шасі: НОМЕР_6 ; напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: НОМЕР_3 ; державні номерні знаки НОМЕР_5 у кількості 2 штук та НОМЕР_2 у кількості 2 штуки. Відповідно до вказаного договору та акту прийому-передачі від 30.11.2012 ОСОБА_3 отримав в платне користування вказані транспортні засобі строком на 1 рік та зобов`язався щомісяця сплачувати орендну плату в розмірі 17250 гривень до 10 числа кожного поточного місяця першу частину та не пізніше 25 числа кожного поточного місяця другу частину. Сторони домовилися відповідно до п. 6.2 Договору, що в разі несвоєчасного внесення плати, орендар сплачує пеню в розмірі 5% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідач, в своєму письмовому поясненні проти заборгованості по орендній платі не заперечує, вказавши лише про часткову сплату за березень та червень 2013 року, про що надав квитанції. Тобто, умови договору порушені з боку відповідача та не виконані в повному обсязі. Рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів , пені та 3% річних, зобов`язання повернути транспортні засоби задоволено повністю ( а.с. 173-176).

13.08.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути з останнього на його користь заборгованість за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року за період з 22.10.2013 року по 25.07.2018 року в розмірі 967110 ( дев`ятсот шістдесят сім тисяч сто десять) грн. 10 коп; інфляційні витрати за весь час прострочення в розмірі 478 632 (чотириста сімдесят вісім тисяч шістсот тридцять дві) грн. 30 коп.; 3% річних від простроченої суми в розмірі 70 885 ( сімдесят тисяч вісімсот вісімдесят п`ять грн).17 коп.; неустойку за час прострочення неповернення транспортних засобів з оренди в розмірі 1 934 220.20 грн (один мільйон дев`ятсот тридцять чотири тисячі двісті двадцять) грн. 20 коп. за період з 22.10.2013 р. по 25.07.2018 р.; інфляційні витрати за весь період прострочення виконання рішення суду (справа №2/389/601/13) з 22.10.2013 р. - 25.07.2018 р. в розмірі 114961 (сто чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) грн. 30 коп. 3% річних за весь період виконання рішення суду в розмірі 11745 (одинадцять тисяч сімсот сорок п ять) грн., 17 коп.

Позовні вимоги мотивував тим, що 30 листопада 2012 р. між ним та ОСОБА_3 укладено нотаріально посвідчений договір оренди транспортних засобів, зареєстрований в реєстрі за №911. За умовами зазначеного договору відповідачем прийнято в строкове платне користування наступні транспортні засоби : сідловий тягач - Е; марка та модель : DAF FT XF - НОМЕР_7 ; номер шасі (кузова,рами): НОМЕР_6 , реєстраційний номер : НОМЕР_8 ; рік випуску : НОМЕР_9 , належний йому на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівський області 26.03.2010 р., тип транспортного засобу: Н/ПРИЧІП БОРТОВИЙ - Е; марка та модель: SCHMITZ SOI; номер шасі (кузова рами) : НОМЕР_3 ; реєстраційний номер ; НОМЕР_11 , рік випуску : НОМЕР_12 , який належить позивачу на підставі, виданого Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівський області 26.03.2010 р. Сідловин тягач - Е; марка та модель : DAF FT XF - 95.430; номерний знак: НОМЕР_13 передано ним і прийнято відповідачем по акту прийому - передачі №2/30/11/2012. Напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель SOI, номерний знак НОМЕР_14 , передано ним і прийнято відповідачем по акту прийому-передачі №1/30/11/2012.

Заочним рішенням Знам"янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.03.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів від 30.11.2012 року, інфляційних втрат, 3% річних та неустойки, а також інфляційних втрат та 3% річних за час виконання рішення суду задоволено ( а.с. 177-183).

Таким чином судом достовірно встановлено, що станом на 30.11.2012 року відповідач ОСОБА_2 припинив фактичне користування переданим йому у найм майном та повернув орендоване майно в натурі позивачу, внаслідок чого позивач передав в оренду іншій особі за нотаріально посвідченим договором оренди напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель S01, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: НОМЕР_3 та державні номерні знаки НОМЕР_2 у кількості 2 штуки.

Крім того, ще під час розгляду цивільної справи № 274/2283/13-ц 17.01.2014 року, Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області, в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 суду було повідомлено, що транспортний засіб було повернуто позивачу ОСОБА_1 15.11.2012 року ( а.с. 63).

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що до Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області із зазначеним вище позовом ОСОБА_1 звернувся 05.05.2018 року. 27.03.2019 року судом було винесено заочне рішення в даній справі. Предметом позову було повернення транспортного засобу - напівпричіпу бортового-Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: НОМЕР_3 та державні номерні знаки НОМЕР_2 у кількості 2 штуки, а також стягнення заборгованості за порушення договору оренди.

13.08.2018 року ОСОБА_1 звертається до Знам"янського міськраойнного суду Кіровоградської області із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортних засобів, в якому зазначає, що транспортний засіб - напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: НОМЕР_3 та державні номерні знаки НОМЕР_2 у кількості 2 штуки, перебувають користуванні ОСОБА_3 та він порушив договір оренди транспортних засобів.

Таким чином подаючи позови до двох міськрайоних судів в різних областях України , з інтервалом у тримісячний термін, ОСОБА_1 зазначив у позовній заяві недостовірну інформацію щодо предмета позову. Позивач в порушення вимог ст. ст. 43,44 ЦПК України не повідомив суди про зазначені вище обставини, чим зловживав своїми процесуальними правами та вів суди в оману щодо фактичних обставин справи.

Враховуючи вище наведене, обставини встановлені судом під час розгляду даної цивільної справи, а саме те, що у відповідача з 30.11.2012 року відсутній у володінні предмет найму - напівпричіп бортовий-Е, марки SCHMITZ, модель S01, номерний знак НОМЕР_2 , рік випуску 2000, колір синій, номер шасі: НОМЕР_3 та державні номерні знаки НОМЕР_2 у кількості 2 штуки, суд приходить до висновку , що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають за їх безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12-13,76-80,141,258-259,263-268,273, 354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця - ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором оренди транспортного засобу, інфляційних витрат та 3% річних, неустойки, інфляційних витрат та 3 % річних за час виконання рішення суду, зобов`язання повернути транспортний засіб відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2020 року.

Головуючий: Вдовиченко Т.М.