Справа № 750/4892/20
Провадження № 2/750/1185/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,
з участю: секретаря судового засідання - Хамайко С. В., представника позивача - адвоката Бабинця С. П.;
розглянувши у відкритому судовому засіданні (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
15.06.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 з підстав, встановлених статтями 391, 405 ЦК України.
Позов мотивує тим, що відповідач не є членом сім`ї позивача, ніколи не проживала в спірній квартирі, при цьому вона не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, а тому не має права користування квартирою.
У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні.
Допитаний судом в якості свідка ОСОБА_3 (мешканець квартири АДРЕСА_2 ) показав, що відповідач ніколи не проживала в спірній квартирі, а попередній власник квартири ОСОБА_4 , який помер у 2019 році, був одинокою особою.
Відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином.
За згодою представника позивача, 06.07.2020 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.04.2020 (далі - Квартира; а.с. 9, 10); попереднім власником Кватири був її батько - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).
Після оформлення документів про право на спадщину, позивачеві стало відомо, що в Квартирі зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 6).
Як убачається з акту про непроживання особи за місцем реєстрації від 04.06.2020, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 (а.с. 7), і показань свідка ОСОБА_3 , які в сукупності узгоджуються між собою, відповідач ніколи не проживала в Квартирі і своїх речей в ній не має.
Суд констатує, що факт реєстрації відповідача в Квартирі за згодою її колишнього власника ОСОБА_4 за своєю правовою природою є житловим сервітутом.
Відповідно до частини другої статті 406 Цивільного кодексу України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.
Суд вважає, що перехід права власності на Квартиру до позивача, а також те, що відповідач ніколи не була членом сім`ї позивача і не перебуває з нею в родинних відносинах, при цьому ніколи не поживала в Квартирі та не брала участі в її утримані в сукупності є істотною обставиною, що дає суду підстави для припинення житлового сервітуту та визнання відповідача такою, що втратила право користування Квартирою.
Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 29.01.2020 (справа № 750/2263/18).
Враховуючи те, що відповідач визнана такою, що втратила право користування Квартирою, проте з інших правових підстав, ніж зазначено позивачем, пред`явлений нею позов підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 81, 258, 259, 263-265, 284 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Деснянським районним судом м. Чернігова за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів.
Позивач має право оскаржити заочне рішення суду до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів, через Деснянський районний суд м. Чернігова.
Суддя В. О. Коверзнев