Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2020 року місто Київ
апеляційне провадження № 22-з/824/245/2020
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Головачова Я.В.,
суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,
за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про зобов`язання вчинити дії, стягнення пені за прострочення виконання послуги згідно з договором, за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Солом`янського районного суду міста Києва у складі судді Лазаренко В.В. від 22 січня 2016 року,
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до АТ КБ "Приватбанк" про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені за прострочення виконання послуги згідно з договором.
Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зобов`язано АТ КБ "Приватбанк" усунути всі перешкоди щодо користування та розпорядження ОСОБА_1 власними грошовими коштами у гривні, що знаходяться на поточних рахунках та обслуговуються картками МаsterСаrd № НОМЕР_1 , Універсальна № НОМЕР_2 шляхом негайного розблокування зазначених карткових рахунків, оновлення фінансових операцій та надати ОСОБА_1 можливість зняти грошові кошти з картки МаsterСаrd № 5168 НОМЕР_3 в сумі 79 грн. 14 коп. та картки Універсальна № НОМЕР_4 3285 8565 в сумі 84 грн. 61 коп. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ОСОБА_1 пеню в розмірі 255 грн. 84 коп. Стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь держави судовий збір в розмірі 974 грн. 40 коп.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2018 року апеляційну скаргу АТ КБ "Приватбанк" залишено без задоволення, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 січня 2016 року залишено без змін.

У березні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив розподілити судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції та стягнути з АТ КБ "Приватбанк" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Заява про ухвалення додаткового рішення аргументована тим, що до відзиву на апеляційну скаргу ним було надано суду копію договору про надання професійної правничої допомоги № 15/01 від 15 січня 2018 року із заявкою № 1 та розрахунком гонорару, копію свідоцтва про право на зняття адвокатською діяльністю ОСОБА_2 № 1803, копію квитанції № 3 від 17 січня 2018 року на 3 000 грн., тобто докази, які підтверджують понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги. Про розподіл витрат на надання правничої допомоги також було вказано у відзиві, проте постановою Апеляційного суду міста Києва від 29 січня 2018 року не вирішено питання про судові витрати.

Учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 4 статті 270 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Рішення суду повинно бути повним, тобто повинно вирішувати усі позовні вимоги та усі питання, пов`язані із розглядом спору. Способом усунення неповноти рішення суду є ухвалення додаткового рішення.

Так, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої1 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у відзиві на апеляційну скаргу відповідача заявляв клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн., проте воно не було вирішено під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу суду надано: копію договору про надання професійної правничої допомоги від 15 січня 2018 року; копію розрахунку наданих послуг адвокатом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; копію заявки № 1 до договору про надання професійної правничої допомоги № 15/01 від 15 січня 2018 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копію квитанції до прибуткового касового ордеру від 17 січня 2018 року № 3, відповідно до якої ОСОБА_1 сплатила адвокату ОСОБА_2 . 3 000 грн. за договором про надання правничої допомоги від 15 січня 2018 року (том 2 а. с. 138-142).

Аналізуючи наведені докази, враховуючи, що рішення суду ухвалено на користь заявника (позивача), а апеляційну скаргу банку залишено без задоволення, колегія суддів вважає, що заявником доведено понесення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. у суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з АТ КБ "Приватбанк"

Оскільки при ухваленні Київським апеляційним судом постанови від 29 січня 2018 року питання щодо розподілу судових витрат не було вирішено, то заява ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови щодо вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , про ухвалення додаткової постанови задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (01001, м. Киї., вул. Грушевського, 1-Д, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_5 ) витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги у розмірі 3 000 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткової постанови складений 30 червня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова