УХВАЛА

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 757/30494/15-ц

провадження № 61-12882св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, заяву Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну позивача правонаступником, клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засідання

з повідомленням (викликом) відповідача та/або її уповноваженого представника у справіза позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 серпня 2016 року

в складі судді Васильєвої Н. П. та постанову Київського апеляційного суду від 28 травня 2019 року в складі колегії суддів:Сліпченка О. І., Сушко Л. П., Сержанюка А. С.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

У лютому до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 та у червні 2020 року ? аналогічна заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі -

АТ «Альфа-Банк») про заміну позивача ПАТ «Укрсоцбанк» правонаступником - АТ «Альфа-Банк».

Заяви мотивовані тим, що 03 грудня 2019 року в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридичної особи АТ «Укрсоцбанк», а його правонаступником є АТ «Альфа-Банк».

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою (стаття 512 ЦК України).

До заяв сторін про заміну позивача правонаступником додано відомості

з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тому вони підлягають задоволенню.

У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 757/30494/15-ц до Великої Палати Верховного Суду.

Клопотання мотивоване тим, що з 10 жовтня 2009 року банк мав можливість звернутися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, проте звернувся поза межами строку позовної давності, а саме 04 квітня 2013 року з вимогою про усунення порушення основного зобов`язання, 01 липня 2013 року з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності та у серпні 2015 року з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто зі спливом позовної давності, про застосування якої заявляв відповідач. Проте Київський апеляційний суд дійшов помилкового висновку щодо звернення банку до суду в межах позовної давності, оскільки права банку щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафів були порушені у жовтні 2009 року. Аналогічні правові позиції викладені й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 335/3472/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі № 709/2546/15-ц, від 18 грудня 2019 року у справі

№ 203/4747/15.

Тлумачення змісту частини п`ятої статті 403 ЦПК України свідчить, що клопотання має містити обґрунтування необхідності про передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Аналіз змісту клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та матеріалів справи свідчить про відсутність виключної правової проблеми у цій справі. Особою, яка звернулася із клопотанням, не наведено, у чому саме полягає виключна правова проблема, та яким чином передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду сприятиме розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії спорів.

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії

в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією,

а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим, не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке

є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

У клопотанні відсутнє обґрунтування кількісного та якісного показників, які

б свідчили про наявність виключної проблеми та необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 757/30494/15-ц до Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

У лютому 2020 році ОСОБА_1 звернулася із клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) відповідача та/або її уповноваженого представника.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK. UKRAINE, № 45783/05, параграф 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для пояснень, і така необхідність відсутня, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 55, 260, 402, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Залучити Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до участі у справі № 757/30494/15-ц як правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк».

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи № 757/30494/15-ц до Великої Палати Верховного Суду відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) відповідача та/або її уповноваженого представника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук