Провадження № 2/369/670/20
РІШЕННЯ

Іменем України

02.03.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Медведського М.Д.,

за участю секретаря с/з Головатюк В.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідача 2 ОСОБА_3 ,

представника відповідача 2 ОСОБА_4 ,

представника відповідача 3 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва № 11 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про припинення договору поруки, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017р. представник ПАТ«Укрсоцбанк» звернувся до суду з даним позовом.В обґрунтування позовних вимог зазначив,що 12.05.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК»,«Кредитор» та громадянин України ОСОБА_6 , «Позичальник» уклали Договір кредиту на купівлю автотранспорних засобів № 40.29-48/414.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕТОВАРИСТВО«УКРСОЦБАНК».

Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 24992,00 дол. США.

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується заявою на видачу готівки.

Відповідно до листа №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року Національного БанкуУкраїни операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Таким чином, операція з надання банками кредитів в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії. Отже Акціонерний - комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК», мав законні підстави для кредитування в іноземній валюті.

Кредит надається Позичальнику на наступні цілі:

В пункті 1.1. Кредитного договору визначено графік погашення заборгованості за кредитом, періоди погашення та кінцевий термін користування кредитом.

У порушенн яумов Договору, позичальник ОСОБА_6 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.02.2017 року має прострочену заборгованість, а саме:

Сума заборгованості за кредитом - 23201,27 дол. США.; Сума заборгованості за відсотками - 23902,38 дол. США., що підтверджується розрахунком заборгованості.

У зв`язку з систематичним порушенням боржником своїх обов`язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного законодавства та діючого Кредитного договору йому була нараховано неустойку.

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_6 , що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України Позивач та фізична особа ОСОБА_3 уклали Договір поруки №013/415-п.

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника,яким є ОСОБА_6 , що випливають з Основного договору,відповідно до ст.553ЦК України, Позивач та фізична особа ОСОБА_7 , уклали Договір поруки №013/416-п.

Відповідно до умов Договорів поруки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 як поручителі поручається за виконання Позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути, на підставі нього у майбутньому.

Відповідно до умов Договорів поруки, Поручителі відповідають перед Банком у тому ж обсязі, що і Боржник.

Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, Позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з повернення Кредиту за Договором.

На виконання умов Договору Позичальнику та Поручителям була направлена повідомлення - вимога про усунення порушення, але на дату подання позовної заяви повідомлення - вимога не виконана.

Таким чином, зважаючи на невиконання Позичальником зобов`язання стосовно умов повернення кредиту, Позивач вправі вимагати стягнення з Відповідача заборгованість по кредиту, заборгованість за відсотками, пеню за невиконання умов договору.

Враховуючи надане чинним законодавством право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин ПАТ Укрсоцбанк просив суд стягнути солідарно з Відповідачів, на користь Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк, 03150, Україна, м. Київ, вул. Ковпака, 29, МФО 300023, п/р № НОМЕР_1 , , заборгованість - 47103,65 дол. США., а саме: сума заборгованості за кредитом - 23201,27 дол. США.; сума заборгованості за відсотками - 23902,38 дол. США.

Стягнути солідарно з Відповідачів витрати по сплаті судового збору у сумі - 18245,10 грн.

25.04.2018 року Києво-Святошинський районним суд Київської області ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені в повному обсязі.

29.08.2019 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області заочне рішення від 25.04.2018 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження.

19.09.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_7 , згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до ОСОБА_7 , оскільки вимоги до неї як поручителя позивач не направляв в порушення п. 3.3. Договору поруки, відповідно до Додаткової угоди № 1 до кредитного договору між позивачем та ОСОБА_6 змінено порядок виконання основного зобов`язання в порушення ст. 543, 553,554 ЦК України. Додатково зазначено, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки позичальник припинив обслуговування кредитних зобов`язань з 09.02.2009 року.

23.09.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_3 , згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову в частині позовних вимог до ОСОБА_3 , оскільки порука припинилась в силу ст. 553, 554, 559 ЦК України, а позивачем при зверненні до суду пропущений строк позовної давності. Окрім цього зазначає, що матеріали судової справи не містять належних та допустимих доказів того, що кредитні кошти за кредитним договором були фактично отримані позичальником ОСОБА_6 ..

26.09.2019 року до суду надійшла від АТ «Укрсоцбанк» відповідь на відзив відповідача ОСОБА_7 , згідно якого позивачем зазначено, що відповідачем невірно обраховано строк позовної давності, оскільки початком такого строку є 11.05.2015 року, відтак позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Позивач також заперечив порушення порядку звернення до поручителів з вимогами погашення, зазначив що відповідні вимоги на адреси поручителів направлялись 14.02.2017 року, докази про що додані до матеріалів справи, однак поручителі таку вимогу проігнорували.

08.11.2019 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області прийнято до спільного розгляду зустрічний позов ОСОБА_7 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про припинення договору поруки до спільного розгляду з первісним позовом. Подальший судовий розгляд постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що внаслідок укладення між ПАТ «Укрсоцбанк» та позичальником ОСОБА_6 Додаткової угоди № 1 до кредитного договору щомісячний платіж за кредитним договором збільшився з 298 дол. США щомісячно до 320 дол. США щомісячно. Відтак, в силу ст. 559 ЦК України договір поруки № 013/416-П, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 , є припиненим, однак ПАТ «Укрсоцбанк» не визнає даний юридичний факт.

На підставі викладеного просив припинити договір поруки № 013/416-П від 12.05.2008 року, укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_7 , ОСОБА_6

12.11.2019 року до суду надійшла від АТ «Укрсоцбанк» відповідь на відзив відповідача ОСОБА_3 згідно якого позивачем зазначено, що відповідачем невірно обраховано строк позовної давності, оскільки початком такого строку є 11.05.2015 року, відтак позивач звернувся до суду в межах строку позовної давності. Позивач також заперечив порушення порядку звернення до поручителів з вимогами погашення, зазначив що відповідні вимоги на адреси поручителів направлялись 14.02.2017 року, докази про що додані до матеріалів справи, однак поручителі таку вимогу проігнорували.

16.12.2019 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

02.03.2020 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області в порядку ст. 55 ЦПК України позивача за первісним позовом АТ «Укрсоцбанк» замінено на правонаступника АТ «Альфа Банк».

В судовому засіданні представник АТ «Альфа Банк» підтримав первісний позов ,просив його задовольнити в повному обсязі, відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Направив до суду заяву від 14.09.2019 року про розгляд справи за його відсутності, просив застосувати строк позовної давності, в задоволенні первісного позову відмовити.

Відповідач 2 ОСОБА_3 та представник відповідача 2 ОСОБА_4 просили відмовити в первісному позові в частині стягнення грошових коштів з Відповідача 2.

Представник відповідача 3, позивача за зустрічним позовом ОСОБА_5 просив відмовити первісному позові в частині стягнення грошових коштів з Відповідача 3, зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим задовольнити в повному обсязі.

Суд, вислухавши доводи та міркування учасників справи, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 12.05.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» та громадянин України ОСОБА_6 уклали Договір кредиту на купівлю автотранспорних засобів № 40.29-48/414.

Загальними Зборами Акціонерів 09 березня 2010 року було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО«УКРСОЦБАНК». В подальшому, ПАТ «УКРСОЦБАНК» припинено шляхом реорганізації та приєднання до АТ «Альфа Банк», що підтверджується матеріалами справи та публічними відомостями з ЄДРПОУ.

Відповідно до п. 1.1. Кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 24992,00 дол. США.

Свої зобов`язання Позивач виконав, надавши грошові кошти Позичальникові, що підтверджується заявою на видачу готівки.

У порушення умов Договору,позичальник ОСОБА_6 , свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.02.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: сума заборгованості за кредитом - 23201,27 дол. США.; сума заборгованості за відсотками - 23902,38 дол. США., що підтверджується розрахунком заборгованості.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги АТ «Альфа Банк» до ОСОБА_6 обґрунтованими. Доказів належного виконання своїх зобов`язань ОСОБА_6 суду не надано.

Суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_6 про сплив позовної давності, оскільки п. 1.1.1 Кредитного договору встановлено, що кінцевим терміном повернення основної заборгованості до 11 травня 2015 року, а позивач звернувся з позовом до суду 28.09.2017 року, тобто в межах строку позовної давності.

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника, яким є ОСОБА_6 , що випливають з Основного договору, відповідно до ст. 553 ЦК України Позивач та фізична особа ОСОБА_3 уклали Договір поруки №013/415-п.

В забезпечення виконання зобов`язань Позичальника,яким є ОСОБА_6 , що випливають з Основного договору,відповідно до ст. 553ЦК України, Позивач та фізична особа ОСОБА_7 , уклали Договір поруки №013/416-п.

Згідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, встановленим договором поруки.

Відповідно до умов Договорів поруки відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_7 як поручителі поручається за виконання Позичальником обов`язків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути, на підставі нього у майбутньому.

Згідно п. 6.2 Договорів порук №013/415-п та №013/416-п договору набирають чинності з дати його укладення та діють до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», чинної на момент розгляду справи, порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

Таким чином, релевантною є правова позиція Верховного Суду України від 04.06.2017 року по справі № 6-1009цс17, згідно якої порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлено договором чи законом строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про припинення поруки.

В той же час, п. 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» встановлено, що цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку", що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Як встановлено судом, кінцевим строком виконання основного зобов`язання в межах спірних правовідносин згідно п. 1.1.1 Договору кредиту № 40.29-48/414 є 11.05.2015 року.

Станом на 11.05.2015 року ч. 4 ст. 559 ЦК України була викладена в іншій редакції: «Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки».

Вказана редакція була чинною протягом 2015 року та змінена лише Законом № 1414-VIII від 14.06.2016 «Про фінансову реструктуризацію».

Таким чином, Позивач повинен був пред`явити до поручителів вимоги протягом шести місяців з дати 11.05.2015 року, однак письмова вимога до поручителів була направлена позивачем з порушенням вказаного строку лише в 2017 році. Відтак, дія Договорів порук №013/415-п та №013/416-п припинилась з 11.11.2015 року у відповідності до чинної станом на 11.11.2015 року редакції ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно, п. 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону України № 2478-VIII від 03.07.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» не може бути застосований до спірних правовідносин в даній справі, оскільки на момент набрання законної сили Закону України № 2478-VIII від 03.07.2018 правовідносини поруки ПАТ «Укрсоцбанк» між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 вже були припинені з 11.11.2015 року в силу прямої дії ч. 4 ст. 559 ЦК України, в редакції станом на 11.11.2015 року.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача до відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_7 безпідставними, оскільки на момент пред`явлення позову до суду позивачем були порушені строки, визначені ч. 4 ст. 559 ЦК України, внаслідок чого Договори порук №013/415-п та №013/416-п припинились з 11.11.2015 року.

Оцінюючи доводи зустрічного позову суд зауважує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, чинної на момент розгляду справи, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання.

Судом встановлено, що 22.05.2009 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем ОСОБА_6 було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору кредиту № 40.29-48/414 від 12.05.2018 року згідно якої сторони дійшли згоди про зміну графіка погашення заборгованості. Жодних додаткових угод у зв`язку з укладенням Додаткової угоди № 1 до Договору кредиту, ПАТ «Укрсоцбанк» з поручителями ОСОБА_3 та ОСОБА_7 не укладав.

В той же час, судом встановлено, що така зміна стосувалась лише зміни порядку внесення окремих платежів, при цьому загальна сума виплат та відсоткова ставка залишились без змін, що свідчить про відсутність факту збільшення обсягу відповідальності поручителів.

За таких обставин, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_7 до ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про припинення договору поруки №013/416-п від 12.05.2008 року.

Додатково суд враховує, що договір поруки №013/416-п від 12.05.2008 року є припиненим з 11.11.2015 року, як встановлено судом вище.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 18245,10 грн.

На підставі ст. 259, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованість 47103,65 дол. США.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь АТ «Альфа-Банк», витрати по сплаті судового збору у сумі 18245,10 грн.

У задоволенні решти вимог позову АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до АТ «Альфа-Банк», ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про припинення договору поруки відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: АТ «Альфа-Банк», Україна, м.Київ, вул. Велика Васильківська буд. 100, 03150, .

Відповідач: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення суду склалений 13 березня 2020 року.

Суддя: М.Д. Медведський