справа № 462/3834/20
УХВАЛА

03 липня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з актом від 01.07.2020, складеним комісією у складі чотирьох осіб працівників Залізничного районного суду м. Львова, під час розкриття конверта, надісланого ОСОБА_1 позовної заяви про визнання права користування житловим приміщенням, не виявлено вказаних у додатку документів.

Тобто позивачем до позовної заяви не додані документи, зазначені ним у додатку до позовної заяви, не надано оригінал квитанції про сплату судового збору, як і не додано копії позовної заяви зі всіма документами, що додаються до неї відповідно до кількості примірників до кількості складу учасників процесу.

Без усунення недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Як вбачається із наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ЦПК України, є підставою для залишення заяви без руху, відповідно до положень ст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, залишення даної заяви без руху з підстав, передбачених законом, не є порушенням права на справедливий судовий захист, оскільки після усунення недоліків заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно подати до суду: документи, зазначені ним у додатку до позовної заяви; оригінал квитанції про сплату судового збору; копії позовної заяви зі всіма документами, що додаються до неї відповідно до кількості примірників до кількості складу учасників процесу.

При цьому, як встановлено в ч. 2, 5 ст. 95 ЦК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації «Вимоги до оформлювання документів» (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням, слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 258-260 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права користування житловим приміщенням - залишити без руху

Надати позивачу строк для усунення недоліків зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.175 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: