Справа № 219/3775/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Гаврилова О.В. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Артемівського міськрайоного суду Донецької області з позовом, в якому просить: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №6770 від 19 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості у розмірі 60 030,00 грн.

Ухвалою Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 23 квітня 2020 року постановлено цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану одночасно із позовною заявою, передати на розгляд за підсудністю до Дніпровського районного суду м.Києва.

Вказану позову заяву було передано в провадження судді Гаврилової О.В. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як убачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За змістом ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

У своїй позовній заяві позивач скориставшись наданим йому правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, обрав альтернативну підсудність у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України - за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса.

Ухвала Артемівського міськрайоного суду Донецької області від 23 квітня 2020 року мотивована тим, що фактичним місцем виконання виконавчого напису є виконавчий округ м.Києва (Дніпровський район), за адресою приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Павелків Т.Л. - м. Київ, вул. Ю.Поправки, 6, оф. 15.

Разом з тим, місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження державного/приватного виконавця чи місцем відкриття виконавчого провадження, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Таким чином, передаючи цивільну справу за підсудністю Дніпровському районному суду м.Києва, Артемівський міськрайоний суд Донецької області помилково виходив з того, що місцем виконання виконавчого напису є місце знаходження офісу приватного виконавця, яке відноситься до територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запити до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА». Відповідно до наданої інформації: ОСОБА_1 зареєстрованим по

м. Києву не значиться.

Як убачається зі змісту позовної заяви та долучених до неї документів, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 .

Даних про місцезнаходження майна позивача в Дніпровському районі м.Києва матеріали справи не містять.

Враховуючи предмет та підстави позову, беручи до уваги, що заявлені позовні вимоги полягають у визнанні виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а Дніпровському районному суду м.Києва дана позовна заява як за правилами ч.2 ст.27 ЦПК України, так і за правилами ч. 12 ст. 28 ЦПК України територіально не підсудна, що позбавляє Дніпровський районний суд м.Києва права прийняти дану справу до свого провадження не порушуючи правил підсудності, а спори між судами про підсудність не допускаються (ч. 1

ст. 32 ЦПК України), до спірних правовідносин підлягають застосуванню загальні правила підсудності.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу місцезнаходження відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» - 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 105. Дана адреса місцезнаходження відповідача вказана й в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що відноситься до адміністративної території Голосіївського районну м.Києва.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом (стаття 125 Конституції України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року в справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів, у тому числі й територіальної.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом (ч.1 ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Аналізуючи вищевикладені доводи та враховуючи, що місцем виконання виконавчого напису нотаріуса не є місцезнаходження офісу приватного виконавця та місце відкриття виконавчого провадження, та беручи до уваги місцезнаходження відповідача, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для передачі вказаної цивільної справи на розгляд до Голосіївського районного суду м.Києва.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 27, 28, 31, 32, 260, 353, 354 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати за підсудністю на розгляд до Голосіївського районного суду м.Києва (03127, м. Київ, вул. Полковника Потєхіна, 14-А).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: