Справа № 573/1091/14-ц
Номер провадження 6/573/19/20
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони позивача та стягувача в цивільній справі №573/1091/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

15 травня 2020 року до суду поштою надійшла заява ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони позивача та стягувача ПАТ «Імексбанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Фінрайт» у цивільній справі №573/1091/14-ц за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 26 вересня 2014 року в цивільній справі №573/1091/14-ц позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» задоволені та стягнуто з відповідачки ОСОБА_1 на користь банку 8825 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором №999-00057490/1 від 19 серпня 2013 року та 243 грн. 60 коп. судових витрат. 31 березня 2020 року ТОВ «ФК «Фінрайт» відповідно до укладеного договору про відступлення прав вимоги набуло статусу нового кредитора за кредитними договорами та отримало право вимоги до боржників ПАТ «Імексбанк», у тому числі й до ОСОБА_1 .

Посилаючись на викладене, заявник просить здійснити процесуальне правонаступництво позивача в цивільній справі №573/1091/14-ц ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «ФК «Фінрайт», а також замінити стягувача у виконанні вказаного рішення суду ПАТ «Імексбанк» його правонаступником ТОВ «ФК «Фінрайт».

У судове засідання представник ТОВ «ФК «Фінрайт» не з`явився. Надіслав заяву про розгляд справи без участі представника товариства (а. с. 92, 95).

ОСОБА_1 , представник ПАТ «Імексбанк» у судове засідання також не з`явилися, хоча належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи (а. с. 93, 94). Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що заочним рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2014 року в справі №573/1091/14-ц (провадження №2/573/263/14) за позовом ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто з відповідача на користь позивача 8825 грн. 20 коп. заборгованості за кредитним договором №999-00057490/1 від 19 серпня 2013 року та 243 грн. 80 коп. судового збору (а. с. 42-45).

Вказане рішення набрало законної сили 14 липня 2014 року.

12 листопада 2014 року позивачу за його заявою було надіслано виконавчий лист по справі (а. с. 50-54).

31 березня 2020 року між ПАТ «Імексбанк» і ТОВ «ФК «Фінрайт» укладено договір відступлення права вимоги №126, відповідно до умов якого ПАТ «Імексбанк» відступило ТОВ «ФК «Фінрайт» право вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й до ОСОБА_1 за кредитним договором №999-00057490/1 від 19 серпня 2013 року (а. с. 64-66).

У своїй заяві ТОВ «ФК «Фінрайт» просить суд здійснити процесуальне правонаступництво в цивільній справі №573/1091/14-ц відносно позивача ПАТ «Імексбанк» на ТОВ «ФК «Фінрайт».

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони в справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

З огляду на викладене залучення до справи правонаступника може мати місце лише на стадії судового розгляду та до ухвалення судового рішення, яке набрало законної сили.

Саме така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №2016/2863/2012, від 19 грудня 2019 року в справі №668/251/14-ц.

Таким чином, оскільки позов ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 розглянутий, рішення по справі ухвалене та набрало законної сили, тобто судовий розгляд справи закінчився, тому підстав для заміни саме сторони позивача не вбачається, у зв`язку з чим в цій частині вимог необхідно відмовити.

Щодо вимог ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512, ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У частинах 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження в разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року в справі №6-122цс13, і правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 09 жовтня 2019 року в справі №711/10368/2012.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони в справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 ст. 129 КУ до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року в справі №643/4902/14-ц, від 31 жовтня 2018 року в справі №201/8548/16-ц, від 15 серпня 2018 року в справі №190/2119/14-ц та від 15 травня 2019 року в справі № 370/2464/17.

З огляду на викладене, заміна сторони стягувача її правонаступником може відбуватись на будь-якій стадії процесу. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимоги ТОВ «ФК «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 258-260, 442 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (61003, м. Харків, пл. Павлівська, буд. 10, оф. 403, ) про заміну сторони позивача та стягувача в цивільній справі №573/1091/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Білопільського районного суду Сумської області від 24 червня 2014 року в цивільній справі №573/1091/14-ц (провадження №2/573/263/14) за позовом Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею та може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя