Провадження №4-с/756/112/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Луценко О.М.,

при секретарі - Пляса Б.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця виконавчому провадженні №46909563, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТ УЮ у м. Києві,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні №46909563 Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області.

В обґрунтування поданої скарги зазначає, що шляхом ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП №46909563 встановлено, що виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого листа від 27.02.2015 року, виданого Оболонським районним судом м.Києва по справі №2/756/664/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СМ-004/008/2006 від 28.02.2006 року, що становить 154 476,87 грн.

19.11.2018 року постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області накладено арешт на майно (кошти) боржника, а саме земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер відсутній та земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер відсутній.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2019року, встановлено, що ОСОБА_1 виконано зобов`язання перед банком в повному обсязі за Кредитним договором №СМ-004/008/2006 від 28.02.2006 року,а зацікавленою особою - Оболонським РВДВС м. Київ ГТУЮ у м.Києві не надано доказів стосовно примусового виконання виконавчого листа на суму 154 476, 87 грн., у зв`язку з чим суд вбачає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 та визнати виконавчий лист від 27 лютого 2015 року, виданий Оболнським районним судом м.Києва по справі №2/756/664/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СМ-004/008/2006 від 28.02.2006 року, що становить 154 476, 87 грн., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 109 829, 29 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 16 683,49 грн.; заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 27 964,09 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТ УЮ у м. Києві від 23.12.2019р. закінчено виконавче провадження ВП № 46909563 та припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Дана постанова на думку боржник є неправомірною, тому що борг сплачені ним в повному обсязі, виконавче провадження закінчено, що підтверджується постановою державного виконавця, однак арешт з майна боржника не знятий.

До судового засіданні представник боржника надав заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі просить суд її задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Стягувач - Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлялась належним чином, причину неявки до суду не повідомила.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, щоРішенням Оболонського районного суду м.Києва від 24 квітня 2014 року позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» були задоволені в повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором СМ-SME 004/128/2006 від 28.12.2006 року, що становить 111 216 грн. 65 коп.; заборгованість за кредитним договором № СМ-004/008/2006 від 28.02.2006 року, що становить 154 476, 87 грн. та судові витрати в розмірі 2 755 грн. 46 коп.

19.03.2015 року постановою старшого державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ у м.Києві Слободчиком Д.Г. було відкрито виконавче провадження ВП №46909563 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості в сумі 154 476, 87 грн.

19.11.2018 року постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області накладено арешт на майно (кошти) боржника, а саме земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер відсутній та земельну ділянку, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер відсутній.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 08.10.2019рокувизнано виконавчий лист від 27 лютого 2015 року, виданий Оболенським районним судом м.Києва по справі №2/756/664/14 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № СМ-004/008/2006 від 28.02.2006 року, що становить 154 476, 87 грн., з яких: заборгованість по кредиту у розмірі 109 829, 29 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 16 683,49 грн.; заборгованість по штрафним санкціям у розмірі 27 964,09 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТ УЮ у м. Києві від 23.12.2019р. закінчено виконавче провадження ВП № 46909563 та припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п.7 ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів.

Таким чином, однією з підстав для зняття арешту з майна боржника згідно з п. 7 ч. 4ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» є погашення заборгованості.

Постановою головного державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТ УЮ у м. Києві від 23.12.2019р. закінчено виконавче провадження ВП № 46909563 та припинено чинність арешту майна боржника та скасування інших заходів примусового виконання рішення.

За таких обставин, постанова ВП № 46909563 про накладення арешту на кошти боржника від 19.11.2018 підлягає скасуванню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.ст. 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експертів, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З наведених вище обґрунтувань вбачається, що скаржником було надано належні та допустимі доказі у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження вимог скарги.

Зважаючи на відсутність у боржника заборгованості та закінчення виконавчого провадження, суд приходить до висновку, про задоволення вимог скарги в повному обсязі.

Керуючись статтями 450, 451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії державного виконавця виконавчому провадженні №46909563, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», заінтересовані особи: Києво-Святошинський районний відділ державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ ГТ УЮ у м. Києві - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області Арабаджийської Оксани Сергіївни щодо винесення постанови про опис та арешт майна( кошті) боржника виконавчому провадженні № 46909563 - неправомірними.

Скасувати постанову про опис та арешт майна боржника винесену державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби ГТ УЮ в Київській області Арабаджийською Оксаною Сергіївною від 19.11.2018року у ВП № 46909563.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя О.М. Луценко