ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/818/3463/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: страхування, з них
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року, ухвалене у складі головуючого судді Золотарьової Л.І., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення суми пені, 3% річних, інфляційних витрат,

встановив:

10 вересня 2019 р. представник ОСОБА_1 адвокат Рудик І.І. звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про стягнення суми пені, 3% річних, інфляційних витрат.

Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2017 року о 09:00 год. в м. Харкові на перехресті вул. Мар`їнської та Нетеченської набережної сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілів Форд, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ-110557. д.н. НОМЕР_3 . Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП відповідно до страхового полісу № НОМЕР_4 була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія».

Після ДТП позивач звернувся до ТДВ «МСК» з заявою про страховий випадок та виплату страхового відшкодування. Листом від 13.09.2017 р. вих. № 2327 ТДВ «МСК» повідомила позивача про те, що визнала згадане ДТП страховим випадком і визначила страхове відшкодування в розмірі 59174,48 грн., яке було виплачено на рахунок позивача. Не погодившись із визначеним відповідачем розміром страхового відшкодування позивач був вимушений звернутися до суду з позовом про стягнення недоплаченого страхового відшкодування. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 по цивільній справі № 640/15821/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 40825,52 грн. Згадане рішення суду набрало чинності відповідно до постанови Харківського апеляційного суду від 25.06.2019. 08.08.2019 відповідачем було добровільно переховано позивачу присуджена сума 40825,52 грн, внаслідок чого було здійснено виплату страхового відшкодування у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 625, ст. 992 ЦК України п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» просив судстягнути з відповідача грошові кошти у зв`язку з неналежним виконанням обов`язку із сплати страхового відшкодування в розмірі 26773,96 грн., з яких 14524,75 грн. - пеня за період прострочення з 08.08.2018 року по 07.08.2019 року, 2328,73 грн. - 3 % річних за період з 13.09.2017 р. по 07.08.2019 р. та 9920,48 грн. - інфляційні втрати за період вересня 2016 р. по липень 2019 р., а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 768,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ТДВ «Міжнародна СК» Коваленко А. просить рішення скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ТДВ «МСК» 1660,96 грн. пені та 144,29 грн. 3% річних. В задоволенні інших позовних вимог відмовити. Здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам та наслідкам розгляду апеляційної скарги.

Вказав, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано наступні норми матеріального права. Положеннями п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ» (далі Закон) визначається, що рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) Страховиком (Відповідачем) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Крім того, п. 36.2. ст. 36 Закону додатково визначається - якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку (на виплату страхового відшкодування) припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Положеннями п. 2.1. ст. 2. Закону встановлюється, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Отже норми Закону є спеціальними і мають пріоритет при застосуванні до спірних правовідносин, що склалися між Сторонами по справі. Отже виходячи з вищенаведеного вважаю, що строк виплати (доплати) страхового відшкодування у разі розгляду спору в судовому порядку (в т.ч. по цивільній справі) визначається саме з дати набуття у такій справі рішенням законної сили.

Зазначив, що виходячи з вищенаведеного, строк виплати страхового відшкодування по справі №640/15851/17 за позовом ОСОБА_1 до ТДВ «Міжнародна СК» настав 26.06.2019 р. - на наступний день набуття законної сили постанови Харківського апеляційного суду по даній справі. Згідно п. 36.5. ст. 36 Закону за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Отже Відповідач має прострочення з 26.06.2019 р. по 07.08.2019 р. з виконання рішення суду по справі №640/15851/17. Сума пені складає 1660,96 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За вказаний вище період прострочення сума інфляційних втрат не нараховується (складає - 449,08 грн. дефляція), 3% річних становить 144,29 грн. Розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат були здійснені Відповідачем, містяться в матеріалах справи, оскільки були додані до відзиву на позовну заяву.

У письмовому відзиві представник ОСОБА_1 -адвокат Рудик І.І. просить апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» - залишити без задоволення, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року- залишити без змін. Стягнути з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 судові витрати понесені у зв`язку із апеляційним переглядом справи у розмірі 1000 грн.

На обґрунтування вказав, що судом вірно було враховано преюдиціальність фактів (обставин) встановлених у рішенні Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 р. та постанові Харківського апеляційного суду від 25.06-2019 р у цивільній справі №640/15821/17 за позовом ОСОБА_3 до ТДВ «МСК». про стягнення страхового відшкодування (ч. 4 ст. 82 ЦК України). Судом зроблено правильний висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення страхового відшкодування не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої ст. 625 ЦК України, оскільки підставою позову є несвоєчасна виплата страхового відшкодування в повному обсязі, а не прострочення виплати за рішенням суду. А тому, початковим моментом прострочення виконання відповідачем зобов`язання є 13.09.2017 р. (оскільки саме з цього дня ТДВ «МСК» не було виконано свої зобов`язання в повному обсязі та, незважаючи на заперечення позивача, не доплачено страхового відшкодування). Зазначена правова позиція підтверджена за результатами розгляду аналогічних спорів у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 у справі № 136/1171/17, від 19.02.2020 у справі № 758/16044/16-ц, від 29.09.2019 у справі № 757/26834/15-ц.

Просить також стягнути з відповідачасудові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним переглядом справи у розмірі 1000 грн., які позивачем сплачено адвокату Рудику І.І., згідно Договору про надання правової допомоги від 26.08.2019 р. - за підготовку та подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися у судове засідання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам оскаржене рішення суду у повній мірі відповідає.

Судом безспірно встановлено, що 31 травня 2017 року о 09:00 год. в м. Харкові на перехресті вул. Мар`їнської та Нетеченської набережної сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобілів Форд, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 та ЗАЗ-110557. д.н. НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілям завдано механічних пошкоджень, а їх власникам матеріальну шкоду.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2017 р. ОСОБА_2 за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ГАЗ, д.н. НОМЕР_1 , на момент ДТП відповідно до страхового полісу № НОМЕР_4 була застрахована в ТДВ «Міжнародна страхова компанія».

Листом від 13.09.2017 р. вих. № 2327 ТДВ «МСК» повідомила позивача про те, що визнала ДТП страховим випадком і визначила страхове відшкодування в розмірі 59174,48 грн., яке було 13.09.2017 добровільно перераховано на рахунок позивача. Позивач не погодився із визначеним страховиком розміром відшкодування. (а.с.10)

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 р. по цивільній справі №640/15821/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Стягнуто з ТДВ «МСК» на користь ОСОБА_1 невиплачене страхове відшкодування у розмірі 40825,52 грн., вартість проведеної експертизи № 9435 від 21.08.2017 року - 2019 грн. 60 коп., вартість проведеної експертизи № 19141 від 28.12.2017 року 3575 грн. 00 коп. сплачений судовий збір 640 грн. 00 коп., оплату за надані юридичні послуги 5000 грн. 00 коп. а усього 52060 грн. 12 коп. (а.с.11-13)

Постановою Харківського апеляційного суду від 25.06.2019 р. частково задоволено апеляційну скаргу ТДВ «МСК», рішення Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2018 р., по цивільній справі №640/15821/17 скасовано в частині стягнення на користь ОСОБА_1 оплати за надані юридичні послуги в розмірі 5000 грн., в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.(а.с.14-19).

ТДВ «МСК» на підставі згаданого рішення суду повністю сплатило суму страхового відшкодування 08.08.2019 р. було перераховано на рахунок позивача недоплачену частину страхового відшкодування у розмірі 40825,52 грн.

Відповідач не оспорює встановлені судом обставини.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ "Міжнародна страхова компанія" не виконала належним чином своїх зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.02.2017 року, що підтверджується згаданим рішенням Харківського апеляційного суду від 25.06.2019 року, тому пеню, інфляційні втрати та 3 % річних суд врахував з 08.08.2018 року по 07.08.2019 року.

При цьому суд відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України застосував правову позицію касаційного суду про те, що зобов`язання страховика про виплату страхувальнику страхових виплат у разі настання страхового випадку є грошовим зобов`язанням, у разі невиконання якого одночасно можуть застосовуватись наслідки, передбачені як нормою ч. 2 ст. 625 ЦК України, так і нормами ст.ст. 549-550 ЦК України (постанова ВСУ від 06.06.2012 у справі №6-49цс12, у справі від 21.12.2016 року №6-1003цс16). Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16.

З огляду на вищевикладене, з відповідача підлягають стягненню 3% річних та інфляційні нарахування(втрати) на суму боргу з 13.09.2017 року по 07.08.2019 року, в розмірі 2328,73 грн. - 3% річних та 9920,48 грн. - інфляційних нарахувань.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Відповідач у доводах скарги не оспорював обґрунтованість встановлених судом обставин справи.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), і страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.

Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановлену договором або законом.

Відповідно до п.36.5 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

З урахуванням викладеного, вбачається, що ТОВ "Міжнародна страхова компанія" належним чином своїх зобов`язань за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 16.02.2017 року, рішення Харківського апеляційного суду від 25.06.2019 року, яке відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України має преюдиціальне значення по цій справі, підтверджує факт невиконання страховою компанією зобов`язань за вказаним договором, тому для нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних суд обґрунтовано взяв строк з 08.08.2018 року по 07.08.2019 року.

Пунктом 36.1. визначено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

У відповідності до пункту 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Абз. 4 Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

Колегія суддів відхиляє наведені з цього приводу доводи скарги з посиланням на п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки згідно до правової позиції, яку суд першої інстанції обґрунтовано застосував відповідно до ч. 3 ст. 263 ЦПК України касаційний суд зазначив, що наявність судового рішення про стягнення страхового відшкодування не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, передбаченої ст. 625 ЦК України, оскільки підставою позову є несвоєчасна виплата страхового відшкодування у повному обсязі, а не прострочення виплати за рішення суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.03.2020 у справі № 136/1171/17, від 19.02.2020 у справі № 758/16044/16-ц, від 29.09.2019 у справі № 757/26834/15-ц.).

За змістом наведених норм п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перебіг строку виплати страхового відшкодування припиняється до дати коли страховику стало відомо про набрання рішенням законної сили у справі лише у разі, коли виник спір щодо дорожньо-транспортної пригоди, а не її цивільно-правових наслідків. У даній справі справа щодо ДТП, в якій було вирішено питання щодо факту ДТП, її учасників: винної та потерпілої особи, що має правове значення для встановлення страхового випадку, було встановлено постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11.07.2017, яка на день прийняття рішення ТДВ «МСК» була чинною та відомою страховій компанії, про що свідчить лист начальника відділу врегулювання виплат ТДВ «МСК» від 13.09.2017 на ім`я позивача ОСОБА_1 , згідно якого страховій компанії було відомо про обставини ДТП, на підставі чого страхова компанія визнала зазначену подію страховим випадком і визначила та сплатила страхове відшкодування у розмірі 59174,48 грн. У подальшому між сторонами виник спір не про наявність страхового випадку, а про її розмір, тому правила абз. 4 п. 36.2 ст. 36 згаданого Закону України щодо припинення строку сплати страхового відшкодування на час розгляду спору щодо наявності страхового випадку у даному випадку не застосовується.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу, а доводи скарги не доведені.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи скарги цього висновку не спростували, то відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а заочне рішення суду - без змін.

Розмір та факт сплати позивачем 1000 грн. адвокату Рудику І.І. за надану правову допомогу підготовку відзиву на апеляційну скаргу ТДВ «МСК» належним чином підтверджується Актом про надану правову допомогу № 2 від 17.06.2020 до Договору про надання правової допомоги від 26.08.2019 та квитанцією до прибуткового ордера № 8 від 17.06.2020, є пропорційними до предмета та ціни позову, і представником відповідача не заперечувалися (а.с. 84-85).

Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, за результатами розгляду справи ці витрати підлягають розподілу між сторонами та покладаються у разі задоволення позову на відповідача (у разі відмові у задоволенні апеляційної скарги на апелянта).

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 26 березня 2020 року - залишити без змін.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 1000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 02 липня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.