УХВАЛА

Іменем України

25 червня 2020 року

м. Київ

справа № 607/1114/17

провадження № 61-7962ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня

2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Надії Володимирівни,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Н. В., яка обґрунтована тим, що на виконанні Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби (далі - Тернопільський ВДВС) перебуває виконавче провадження з виконання судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2018 року, яким визначено спосіб його участі у спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , встановлено дні та години його зустрічей.

Державний виконавець Гнатюк Н. В. постановою від 19 листопада 2019 року визначила місцем проведення його зустрічей з сином за місцем проживання колишньої дружини та сина, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

03 лютого 2020 року близько 10 год 00 хв він прибув за адресою проживання колишньої дружини для зустрічі із сином, проте боржник не впустила його до сина у кімнату гуртожитку. Однак, виконавець склала акт про виконання боржником рішення та у 11 год 00 хв покинула місце виконання судового рішення, боржник закрила двері кімнати гуртожитку.

Крім цього, всупереч вимогам частини другої статті 63 Закону «Про виконавче провадження», державний виконавець не винесла постанову про накладення на боржника штрафу із зазначенням вимоги виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

Ураховуючи викладене, заявник просив визнати дії головного

державного виконавця Тернопільського міського ВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

Гнатюк Н. В. протиправними.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області

від 16 березня 2020 року, залишеною без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року, в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

14 травня 2020 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу

ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону № 460-ІХ.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно із частинами першою-третьою статті 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням.

Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що в діях державного виконавця відсутні порушення щодо виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 листопада 2018 року у справі №607/1114/17-ц, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_2 чинила перешкоди у спілкуванні батька з сином Білобородою Ю. К. , а побачення не відбулося через відмову дитини спілкуватися з батьком, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

У Х В А Л И В:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 24 квітня 2020 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гнатюк Надії Володимирівни відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська