Справа № 344/2708/20
Провадження № 2/344/1944/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря Єрмак М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що до 19/11/2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому в 2009 році народилась донька ОСОБА_3 . Позивач проживає з дитиною в м. Івано-Франківську, житло винаймає. Позивач має на утримані ще одну малолітню дитину, сина ОСОБА_4 . Відповідач не виконує батьківських обов`язків. Тому позивач просила суд присудити стягнення з відповідача аліментів в її користь на утримання дитини в сумі 3500 гривень щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та 1500 гривень витрат на правову допомогу.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення про те, що відповідач офіційно не працевлаштований, їй відомо, що він працює на роботі неофіційно, отримує заробітну плату в розмірі 15000 гривень, відповідач не виконує належним чином обов`язки з утримання дитини; з вересня 2019 року по лютий 2020 року відповідач надав позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 3000 гривень за вказаний період; позивачка несе витрати на харчування дитини, орендну плату за квартиру, оплату послуг репетитора в розмірі 560 гривень, канцтовари в розмірі 500 гривень в місяць, оплату комунальних послуг, має на утримані ще одну дитину, просила в судовому рішенні визначити спосіб стягнення аліментів не з дня подання позовної заяви до суду, а з дня винесення судового рішення, оскільки за даний період позивачка отримала соціальну допомогу, як одинока мати.

Відповідач в судовому засіданні заперечив позов, в частині суми стягнення аліментів, надав пояснення про те, що з моменту розлучення надавав матеріальну допомогу дитині, спілкувався з дитиною, брав участь в її вихованні, здійснював покупки одягу, здійснював перерахування коштів на платіжну картку позивачки, у відповідача є інша сім`я, наразі він проживає з батьком, який перебуває на його утриманні оскільки є пенсіонером, не відмовляється від здійснення батьківських обов`язків, проте немає матеріальної можливості сплачувати аліменти в заявленому позивачкою розмірі. Долучив до матеріалів справи довідку з місця роботи ТзОВ «Глобал енерго» про нарахований дохід за період з 01/07/2019 по 30/06/2020, надав пояснення про те, що його дохід на місяць становить близько 6000 гривень.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 від 20/06/2006 шлюб сторін зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №882.

19/11/2018 рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно довідки виданої ТзОВ «ГЛОБАЛ ЕНЕРГО» вих. №183 від 06/07/2020 дохід ОСОБА_2 за період з 01/07/2019 по 30/06/2020 склав: 62253,30 гривень, сума до виплати: 50113,89 гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

В ст. 2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

В ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до п. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ст. 191 ч. 1 СК України, передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідач позов визнав частково, не надав суду доказів про неможливість сплачувати аліменти, не надав доказів, що батько є непрацездатним та перебуває саме на його утриманні, не надав належних та допустимих доказів перебування на його утриманні інших осіб, в тому числі дітей, надав документ, про нарахування заробітної плати, в свою чергу позивачкою не надано доказів в підтвердження витрат на утримання дитини в заявленому розмірі, надано пояснення про отримання соціальної допомоги, тому стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок на користь держави.

Відповідно до ч.1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

В позовній заяві не наведено попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.06.2018 в справі №826/1216/16.

До матеріалів позовної заяви долучено квитанцію до прибуткового касового ордеру №11 на суму 1500 гривень, отаманих від позивачки адвокатом Клюба П.Р. В свою чергу в матеріалах справи відсутні договір про надання правової допомоги вказаним адвокатом позивачці, акти виконаних робіт, таким чином витрати на правову допомогу не підтверджено належними засобами доказування. Вимогу про їх відшкодування не обгрунтовано належними правовими підставами.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Безпосередньо позивачем в судовому засіданні висловлено прохання не здійснювати нарахування аліментів за період розгляду справи в суді.

В ч. 1 ст. 13 ЦК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже виключно позивачу належить обрання способу захисту порушеного права, шляхом пред'явлення вимог до відповідача. Таким чином вимогу, про визначення періоду нарахування аліментів з дня постановлення судового рішення, обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1700 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття;

в іншій частині позову - відмовити;

аліменти стягувати з 09/07/2020 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 гривень 80 копійок судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову просити про зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Головуючий суддя Бородовський С.О.