Справа № 714/99/20
Провадження № 2/714/84/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"03" липня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.
при секретарі: Якобан І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі Герцаївського районного суду цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав письмову заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином та завчасно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позов. За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
На підставі досліджених у судовому засіданні письмових доказів, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини:
На підставі укладеного договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 відповідно до якої датою проведення старту карткового рахунку є 16.03.2009 року, картка № НОМЕР_2 ; неодноразово відбувалась зміна кредитного ліміту.
Згідно ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046-1053 цього Кодексу, якщо інше не встановлено параграфом 2 Глави 71 і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 року, яка оприлюднена 23.06.2018 року, по справі №444/9519/12, провадження №14-10цс, Верховним Судом у п.п. 89-91 викладено наступні висновки.
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Пунктом 2 розділу І Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що кредитом (кредитною лінією, кредитним лімітом) є розмір грошових коштів, наданих банком клієнту на строк, визначений у договорі, на умовах платності та зворотності (повернення).
Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4. розділу ІІ Умов та правил надання банківських послуг, строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць і рік) і вона дійсна до останнього календарного дня вказаного місяця. Строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH).
Із інформації наданої представником позивача на вимогу суду вбачається, що строк дії картки за договором б/н від 16.03.2009 року визначений до грудня 2011 року, а 10 січня 2012 року здійснився перевипуск картки з терміном дії картки до жовтня 2015 року.
Отже, кінцевий термін виконання кредитного зобов`язання за договором укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем є 31.10.2015 року.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.03.2009 року укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31.10.2015 року заборгованості за кредитом складається з : 1142 грн. 50 коп. заборгованості за тілом кредиту, 2286 грн. 29 коп. заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) та 100,00 грн. комісії та пені (накопичувальним підсумком) , а всього 3528 грн. 79 коп.
Таким чином, враховуючи при застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України вищезазначені висновки, суд приходить до висновку про безпідставність заявлених позовних вимог в частині нарахування процентів відповідно до умов договору після закінчення строку кредитування, тобто після жовтня 2015 року (строку дії картки).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638ЦК України).
Умови та правила надання банківських послуг надані позивачем не містять підпису відповідача, а в заяві позичальника від 16.03.2009 року відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору.
При цьому судом не встановлено наявності належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме Умови, на які посилається позивач, є складовою укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника, та, відповідно, чи брав на себе зобов`язання зі сплати пені, штрафів та комісії в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 22 березня 2017 року № 6-2320 цс16 та правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 578/132/16-ц.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за процентами, пенею та комісією, штрафів підлягають до задоволення лише до 31.10.2015 року, оскільки термін дії картки чинний до 10/15.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума заборгованості ОСОБА_1 по виконанню договору за період з 16.03.2009 року по кінець жовтня 2015 року становить 1142 грн. 50 коп., сальдо простроченої заборгованості за кредитом складає 209 грн. 01 коп., загальна заборгованість за процентами (накопичувальним підсумком) складає 2286 грн. 29 коп. та сума комісії та пені (накопичувальним підсумком) складає 100,00 грн., тому вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню лише по закінченню строку дії кредитної картки.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 141, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 287 ч.4, 288 ч.2, 289, 354, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.
В задоволенні решта позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: