Справа № 626/1252/20
Провадження № 2/626/434/2020
У Х В А Л А

02.07.2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Дудченка В.О.,

секретар судового засідання Зінченко Л.В.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом стягнення грошової вартості його частки,-

В С Т А Н О В И В:

05.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а саме автомобіля Skoda Fabia 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом стягнення грошової вартості його частки у розмірі 81050,00 грн.

До пред`явлення вказаного позову до суду позивачка зверталась до суду із заявою про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на автомобіль Skoda Fabia 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 08.05.2019 року.

Ухвалою судді від 01.06.2020 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову була задоволена і на вищевказаний автомобіль був накладений арешт.

01.07.2020 року позивачка уточнила позовні вимоги, просила поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя- автомобіль Skoda Fabia 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом стягнення з відповідача грошової вартості її частки автомобіля у розмірі 81050,00 грн., а автомобіль залишити у власності відповідача, та виділити їй грошові кошти 1000,00 доларів США та 15000,00 грн. А у випадку незгоди відповідача із запропонованим способом поділу, виділити їй у власність спірний автомобіль, а відповідачу видітити грошові кошти у розмірі 2000,00 доларів США та 30000,00 грн., а також стягнути з неї частково грошову компенсацію вартості автомобіля, що не достатня для компенсації за рахунок виділених грошових коштів.

Одночасно ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд вжити додаткові заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме експлуатації спірного автомобіля Skoda Fabia 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , який є спільною сумісною власністю подружжя, шляхом його опечатування.

На обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що майно зареєстроване на праві власності за відповідачем, він одноособово розпоряджається і користується автомобілем, зокрема використовує його як таксі, без її згоди та без належного дозволу на надання послуг з перевезення громадян. Крім того, вона зазначила, що під час використання автомобіля як таксі він може бути пошкоджений під час ДТП або навмисно пошкоджено його технічний стан самим відповідачем після отримання заяви про уточнення позовних вимог, що завдасть шкоди її законним правам та інтересам.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Враховуючи обставини, що викладені в заяві про забезпечення позову, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ст. 153 ЦПК України.

Оскільки розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Оскільки автомобіль Skoda Fabia 2003 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є предметом спору між сторонами, суд своєю ухвалою від 01.06.2020 року вжив заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний автомобіль, так як автомобіль зареєстрований за відповідачем, який міг ним розпорядитися на власний розсуд, а невжиття заходів забезпечення могло утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

Але вимоги позивача про заборону відповідачу користуватися зазначеним автомобілем шляхом його опечатування, суд вважає необгрунтованими з наступних підстав.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів забезпечення позову. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд, з метою не порушення прав жодної із сторін, вважає достатнім забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірний автомобіль, оскільки такий вид забезпечення позову у повній мірі гарантує виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та не потребує застосування додаткових видів забезпечення позову шляхом заборони користування зазначеним автомобілем.

Жодних доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову у виді заборони відповідачу користуватися спірним автомобілем може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, позивачем не надано, всі доводи позивача з цього приводу ґрунтуються лише на її припущеннях.

Крім того, експлуатація автомобіля є його використанням за цільовим призначенням, яка не має на меті виникнення ризику його знищення чи відчуження і, як наслідок, унеможливлення виконання рішення суду про поділ такого майна.

Суд також вважає, що заборона користування транспортним засобом порушить права ОСОБА_2 , як власника спірного транспортного засобу.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя шляхом стягнення грошової вартості його частки.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання судового рішення.

Суддя