Справа № 545/1113/19
Провадження № 2/545/66/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Путрі О.Г.,

при секретарі - Кузуб Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспорної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспорної пригоди . В обгрунтування позовних вимог вказала , що 18.09.2018 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху керованого ним транспортного засобу , не переконався у безпечності виконання маневру, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення з належним їй на праві власності автомобілем « Лексус » д.н.з. НОМЕР_2 , під її керуванням . В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби. Причиною ДТП та її наслідків стало порушення ПДР України водієм автомобіля ВАЗ ОСОБА_2 .

Згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , цивільно-правова відповідальність відповідача , який керував транспортним засобом ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ « Українська пожежно-страхова компанія ». Страховою компанією відповідача в межах ліміту відповідальності відшкодовано заподіяні збитки за пошкоджений автомобіль в розмірі 92 000 грн. Але оскільки матеріальна шкода , яка становить 350741,20 грн. згідно звіту № 109/11/18 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2018 року, в повному обсязі не покривається лімітом відповідальності за полісом страхування , різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданих збитків в розмірі 258741 грн. має бути стягнута з відповідача.

Крім того, позивач вказала , що в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження та проходила лікування, у зв`язку з чим прохає стягнути з відповідача витрати на лікування в розмірі 10000 грн. та моральну шкоду в розмірі 75000 грн.

В добровільному порядку відповідачем кошти не було відшкодовано, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 02.09.2019 року провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання.

В ході розгляду справи в суді, позивач позовні вимоги зменшила, остаточно прохала стягнути з відповідача 258741 грн. матеріальної шкоди в якості відшкодування за пошкоджений автомобіль, 4556,50 грн. в якості відшкодування витрат , пов`язаних з лікуванням .

Відповідач правом на подачу відзиву згідно ст.178 ЦПК України не скористався, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 25.02.2020 року підготовче засідання закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивачка та її представник адвокат Ковжога О.І. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали в повному обсязі , пославшись на обставини та підстави викладені в позові, прохали стягнути з відповідача 258741 грн. матеріальної шкоди в якості відшкодування за пошкоджений автомобіль, 4556,50 грн. в якості відшкодування витрат , пов`язаних з лікуванням.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений автомобіль визнав частково в сумі 80 000 грн. Вважає розмір спричиненої матеріальної шкоди завищеним , проте доказів в спростування не надав.

Представник третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - ПрАТ « Українська пожежно-страхова компанія » в судове засідання не з`явився, надіславши заяву про розгляд справи у його відсутність та письмові пояснення, в яких вказав , що 18.09.2018 року трапилась ДТП за участю водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , та водія ОСОБА_1 , яка керувала автомобілем « Лексус » д.н.з. НОМЕР_2 . Винним в ДТП є водій ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність застрахована в ПрАТ « УПСК ». Витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого транспортного засобу ОСОБА_1 перевищують його вартість до ДТП, ремонт такого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому згідно п. 30.1 ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » автомобіль « Лексус », д.н.з. НОМЕР_2 вважається фізично знищеним.

Відповідно до п. 30.2 ст. 30 вищевказаного Закону, якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Таким чином , відповідно до розрахунку ринкової вартості транспортного засобу № 3912 , ремонтної калькуляції від 02.10.2018 року до відшкодування підлягала наступна сума :

341259,60 грн. ( вартість автомобіля до ДТП ) 119551,58 грн. ( вартість автомобіля після ДТП ) = 221708,02 грн.

За страховим полісом страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000 грн.

Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

22.02.2019 року між ПрАТ « УПСК » та ОСОБА_1 укладено Протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якого сторони дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування 92000 грн., які перераховані на користь позивача.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню .

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.12 , ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 82 ч.5 ЦПК України обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою,яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Судом встановлено, що 18.09.2018 року відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху керованого ним транспортного засобу не переконався у безпечності виконання маневру, не надав перевагу у русі зустрічному транспортному засобу та, змінивши напрямок руху керованого ним транспортного засобу , почав виконувати маневр повороту ліворуч, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху , де допустив зіткнення із автомобілем « Лексус » д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 ( позивача по справі ).В результаті ДТП були пошкоджені транспортні засоби. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.10.1 ПДР та скоїв адміністративне

правопорушення за ст.124 КУпАП. У зв"язку з чим постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.01.2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. ( а.с.143).

Згідно частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини другої статті 1187 цього Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (частина перша статті 1188 ЦК України).

Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно п. 36.2 ст. 36 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного

ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Як встановлено судом та не заперечувалось сторонами , згідно полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.03.2018 року № АК/8361807 цивільно-правова відповідальність відповідача , який керував транспортним засобом ВАЗ 21214 д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ « Українська пожежно-страхова компанія » . Страхова сума за укладеним полісом , за шкоду заподіяну майну, становить 100000 грн. ; за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю 200000 грн.; франшиза 0. ( а.с. 121 ,165).

Позивач є власником транспортного засобу автомобілю « Лексус ES 350 » д.н.з. НОМЕР_2 ( а.с.168 ).

21.08.2018 року в порядку та строки визначені законом позивач звернулася до страховика відповідача з повідомленням про ДТП, 25.09.2018 року проведено огляд пошкодженого транспортного засобу та складено акт огляду автомобіля ( а.с.166, 173-175). 22.02.2019 року між ПрАТ « УПСК » та ОСОБА_1 укладено протокол узгодження розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якого сторони дійшли згоди щодо розміру страхового відшкодування 92000 грн., які 11.03.2019 року перераховані на користь позивача ( а.с. 122 ,124 , 186, 188). Згідно страхового акту ( аварійного сертифікату ) № ОЦ/036/017/19/0088 від 11.03.2019 року, додатку до акту від 22.02.2019 року , ремонтної калькуляції пошкодженого транспортного засобу від 02.10.2018 року , розрахунків № 3912 з визначення ринкової вартості транспортного засобу ( а.с.132,187,184,176-183) вбачається , що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля « Лексус » д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування фізичного зносу деталей з ПДВ , становить 495207,92 грн.; ринкова вартість пошкодженого автомобіля - 341529,60 грн.; залишкова вартість складових автомобіля - 119551,58 грн.

З вказаною оцінкою позивач ОСОБА_1 фактично погодилася, її результати не оскаржувала та отримала від ПрАТ «УПСК» страхове відшкодування в загальній сумі 92 000 грн. без зауважень.

Крім того , встановлено , що залишки транспортного засобу« Лексус » перебувають у власності позивача та не були нею передані ні ПрАТ « УПСК » , ні відповідачеві.

Положеннями п. 30.1 ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом ( рапортом ), звітом ( актом ) чи висновком про оцінку , виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на

відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки витрати на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля « Лексус » , належного позивачеві , перевищують його вартість до ДТП, ремонт такого транспортного засобу є економічно необґрунтованим, а тому згідно п. 30.1 ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » зазначений транспортний засіб вважається фізично знищеним.

Відповідно до п.30.2 ст. 30 вище вказаного Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 14-176цс18, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку

згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Отже, обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином , відповідно до п.30.1 ст. 30 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів » розмір суми, що підлягає відшкодуванню в результаті фізично знищеного автомобіля, становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

Як встановлено судом , за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 29.03.2018 року № АК/8361807, страхова сума ( ліміт відповідальності ) за шкоду заподіяну майну становить 100000 грн. , а отже саме така сума мала бути сплачена страховиком відповідача позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи ринкова вартість автомобіля « Лексус », належного позивачу до ДТП, становила 341259,60 грн, залишкова вартість автомобіля після ДТП становить 119551,58 грн. Враховуючи що залишки транспортного засобу« Лексус » перебувають у власності позивача та не були нею передані ні ПрАТ « УПСК » , ні відповідачеві, а також вирішення питання передачі не ставиться в позові , суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення вартості залишків в сумі 119551,58 грн. грн. з відповідача.

Отже, відповідно до вимог закону відшкодуванню на користь позивача з відповідача підлягає наступна сума : 341259,60 грн. ( вартість автомобіля до ДТП ) 119551,58 грн. ( залишкова вартість автомобіля після ДТП ) 100000 грн. ( ліміт відповідальності за страховим полісом ) = 121708 , 02 грн.

Суд не приймає до уваги звіт № 109/11/18 про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 30.11.2018 року, долученим позивачем до матеріалів справи , оскільки оцінка збитків, розмір та спосіб страхового відшкодування визначені страховим актом ( аварійним сертифікатом ) № ОЦ/036/017/19/0088 від 11.03.2019 року, додатком до акту від 22.02.2019 року , ремонтною калькуляцією пошкодженого транспортного засобу від 02.10.2018 року , розрахунками № 3912 з визначення ринкової вартості транспортного засобу , протоколом узгодження розміру та способу страхового відшкодування між позивачем та страховою компанією від 22.02.2019 року, з якими погодилась позивач та на підставі яких отримала від страхової компанії узгоджене сторонами страхове відшкодування.

Доводи відповідача що розмір матеріальної шкоди за пошкодження автомобіля є завищеним , не знайшли свого підтвердження та не заслуговують на увагу. Під час судового розгляду справи відповідач мав процесуальну можливість самостійно надати суду власний звіт спеціаліста-автотоварознавця та оцінити завдані збитки або заявити клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи для встановлення фактів, що викликають у нього сумніви , проте він не скористався таким правом.

Таким чином, , аналіз змісту вищезазначених норм права та встановлених судом фактів свідчить про те , що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди , завданої пошкодженням автомобіля , підлягають частковому задоволенню в розмірі 121708 , 02 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на лікуванням , суд приходить до висновку, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи за полісом страхування цивільно-правової відповідальності відповідача від 29.03.2018 року № АК/8361807 страхова сума ( ліміт відповідальності ) за шкоду заподіяну життю і здоров`ю становить 200 000 грн. А отже витрати , які прохає позивач стягнути на лікування в розмірі 4556,50 грн. не перевищують ліміт відповідальності за полісом, тому відповідно до вимог ст.1194 ЦК України їх відшкодування повинно вирішуватися страховиком відповідача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в розмірі 1597,28 грн. пропорційно до задоволених вимог ( позов задоволено на 46,2 % ).

Керуючись ст.ст. 12,13,81,141,259,263-265, 352 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожьо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ( місце проживання : АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду , завдану пошкодженням автомобіля , в розмірі 121708,02 грн. ( сто двадцять одну тисячу сімсот вісім гривень 02 коп. ) .

В задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди , понесеної на лікуванням , в розмірі 4556,50 грн .( чотири тисячі п"ятсот п"ятдесят шість гривень 50 коп.) відмовити.

Стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1597,28 грн. ( одну тисячу п`ятсот дев`яносто сім гривень 28 коп. ).

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. Г. Путря