Справа № 229/699/18
Провадження № 2/219/74/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у загальному позовному провадженні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

28 лютого 2018 року адвокат Смоловик Максим Степанович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за несплату орендної плати в сумі 68 139 гривень 00 копійок, заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 56 582 гривень 63 копійки, три процента річних від простроченої суми в розмірі 6 244 гривень 52 копійки, а разом 130 996 гривень 15 копійок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивачу на підставі державного акту на право приватної власності на землю належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 43,43 га за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1 . Єнакієве, смт. Карло-Марксове, кадастровий номер :03:000:0414. 20 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років. Відповідно до пункту 10 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі, що складає 22 713 грн на рік та сплачується в період з 01 вересня по 30 листопада. Починаючи з 2015 року ТОВ «Бета-Агро-Інвест» припинив сплачувати орендну плату за договором оренди земельної ділянки від 20 листопада 2013 року. Враховуючи наявність порушення зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою за 2015, 2016, 2017 роки, відповідач має понести відповідальність та сплатити заборгованість з орендної плати, а також індекс інфляції за весь час прострочення та три відсотка річних від простроченої суми.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 лютого 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді Дружківського міського суду Донецької області Рагозіній С.О.

Ухвалою судді Дружківського міського суду Донецької області Рагозіної С.О. від 05 березня 2018 року дану цивільну справу передано на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2018 року вказана цивільна справа розподілена судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Харченко О.П. від 02 квітня 2018 року прийнято вказану цивільну справу до свого провадження, призначено підготовче засідання по справі на 07 травня 2018 року о 13 годині 00 хвилин.

03 березня 2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник ТОВ «Бета-Агро-Інвест» заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, одразу після початку проведення антитерористичної операції на сході України підприємство відповідача припинило господарську діяльність в межах населених пунктів, непідконтрольних українській владі. Земельна ділянка площею 43,43 га розташована в смт. Карло-Марксове, яке постановою Верховної Ради України від 20 липня 2016 року перейменоване в смт. Софіївка, м. Єнакієве Донецької області. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», визначено місцем здійснення терористичної операції, зокрема смт. Карло-Марксове Донецької області. Таким чином, земельна ділянка, щодо якої виникла заборгованість з орендної плати, розташована на території тимчасово непідконтрольній українській владі. При цьому, висновком Донецької торгово-промислової палати від 25 квітня 2018 року підтверджується, що обставини, через які ТОВ «Бета-Агро-Інвест» втратило можливість використовувати об`єкт оренди за призначенням, є надзвичайними, непередбачуваними, непереборними та не залежать від волі або дій ТОВ «Бета-Агро-Інвест». Таким чином, внаслідок розташування земельної ділянки на тимчасово непідконтрольній українській владі території, та проведення у зв`язку з цим антитерористичної операції для подолання озброєних угрупувань, наявності загрози життю та здоров`ю людей, ТОВ «Бета-Агро-Інвест» з незалежних від нього обставин не має можливості використовувати земельну ділянку за призначенням, та як наслідок у відповідності до приписів частини 6 статті 762 ЦК України звільняється від орендної плати на весь час протягом якого не використовує земельну ділянку.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року відкладено підготовче засідання на 09 годину 00 хвилин 24 липня 2018 року, у зв`язку з неявкою позивача та її представника.

24 липня 2018 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 30 хвилин 07 вересня 2018 року за клопотанням представника позивача.

Ухвалою суду від 07 вересня 2018 року відкладено підготовче засідання на 15 годину 00 хвилин 05 листопада 2018 року, у зв`язку з неявкою представника позивача. Вказане підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді у кримінальній справі, та було відкладене на 10 годину 30 хвилин 20 грудня 2018 року.

Підготовче засідання, призначене на 10 годину 30 хвилин 20 грудня 2018 року, не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді у іншій справі, та було відкладене на 14 годину 00 хвилин 05 лютого 2019 року, яке, в свою чергу, також було відкладене на 04 березня 2019 року на 13 годину 00 хвилин, у зв`язку з неявкою представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 13 годину 00 хвилин 04 березня 2019 року було відкладене на 09 годину 00 хвилин 18 червня 2019 року, у зв`язку з неявкою позивача та її представника.

18 червня 2019 року підготовче засідання відкладено на 12 годину 00 хвилин 11 липня 2019 року для складання мирової угоди сторонами.

Підготовче засідання, призначене на 12 годину 00 хвилин 11 липня 2019 року було відкладене на 14 годину 00 хвилин 30 серпня 2019 року, у зв`язку з неявкою сторін.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2019 року вказана цивільна справа розподілена судді Конопленко О.С., у зв`язку із припиненням повноважень судді Харченко О.П.

Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Конопленко О.С. від 04 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до свого провадження, розпочато її розгляд спочатку, у зв`язку з чим призначено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 29 жовтня 2019 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

10 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого аналогічний змісту відзиву, наданого представником відповідача раніше, а саме 03 березня 2018 року.

Підготовче засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 29 жовтня 2019 року, ухвалою суду відкладено на 11 годину 00 хвилин 22 листопада 2019 року за клопотанням представника відповідача.

22 листопада 2019 року об 11 годині 00 хвилин підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді у відгулі, та було відкладено на 14 годину 00 хвилин 03 грудня 2019 року.

03 грудня 2019 року ухвалою суду відкладено підготовче засідання на 11 годину 00 хвилин 23 грудня 2019 року за клопотанням представника позивача.

Підготовче засідання, призначене на 11 годину 00 хвилин 23 грудня 2019 року, ухвалою суду, постановленою на місці, відкладено на 13 годину 00 хвилин 21 січня 2020 року за клопотанням представника позивача.

21 січня 2020 року ухвалою суду, постановленою на місці, відкладено підготовче засідання на 14 годину 00 хвилин 30 січня 2020 року за клопотанням представника позивача.

30 січня 2020 року на електронну адресу суду від представника заявника надійшла заява про уточнення позовних вимог (зміну предмету позову), у якій представник позивача, окрім позовних вимог, викладених у позовній заяві, просить також розірвати договір оренди земельної ділянки без номеру від 20 листопада 2013 року, укладений між позивачем та відповідачем, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за несплату орендної плати в сумі 68 139 грн, заборгованість з урахуванням індексів інфляції за весь час прострочення в сумі 56 582,63 грн, три процента річних від простроченої суми в сумі 6 244,52 грн.

Ухвалою суду від 30 січня 2020 року закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 годину 00 хвилин 25 лютого 2020 року.

Судове засідання, призначене на 14 годину 00 хвилин 25 лютого 2020 року, не відбулось, у зв`язку з зайнятістю судді у розгляді іншої справи, та було відкладене на 14 годину 00 хвилин 12 березня 2020 року.

12 березня 2020 року ухвалою суду відкладено судове засідання на 14 годину 00 хвилин 14 квітня 2020 року за клопотаннями представників позивача та відповідача.

17 березня 2020 року до суду надійшов відзив представника відповідача на заяву про уточнення позовних вимог, згідно якого просить повернути позивачу заяву про уточнення позовних вимог, оскільки вона не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, не містить виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Очевидно, що жодних підстав для розірвання договору позивач не має, а тому ТОВ «Бета-Агро-Інвест» заперечує щодо розірвання договору. Крім того, позивач не направив копію заяви про уточнення позовних вимог відповідачу, що є порушенням приписів ч. 5 ст. 49 ЦПК України.

14 квітня 2020 року судове засідання відкладено до 14 години 00 хвилин 13 травня 2020 року за заявами представника позивача та виконавчого директора ТОВ «Бета-Агро-Інвест» Скроботова Є.А. через встановлення карантину в країні.

13 травня 2020 року судове засідання відкладено до 14 години 00 хвилин 22 травня 2020 року за заявою представника позивача через відсутності можливості проведення відео конференції з приміщення іншого суду.

22 травня 2020 року судове засідання відкладено до 11 години 00 хвилин 22 червня 2020 року за клопотанням представника відповідача.

22 червня 2020 року представник позивача та представник відповідача надали свої пояснення з приводу позовних вимог, проти через технічну неможливість дослідження письмових доказів у справі відкладено до 09 години 00 хвилин 06 липня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення засідання повідомлялись належним чином: позивач у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною у позовній заяві, заяв про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні в судове засідання не з`явився, надавши 06 липня 2020 року до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності. При цьому, раніше в судовому засіданні збільшені позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, зауваживши, що позивач зверталась за призначенням соціальної допомоги, але їй відмовили, оскільки вона має отримувати прибуток від орендної плати за земельної ділянку. В надісланих до суду 06 липня 2020 року письмових пояснень представник позивача зазначив, що наданий представником відповідача висновок Торгово-промислової палати є неналежним доказом, оскільки ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» єдиним документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України. При цьому посилання відповідача, що дані обставини є загально відомими та не потребують доказування підлягають сумніву, оскільки так само можна взяти до уваги і те, що неодноразово між Україною та незаконними формуваннями оголошувався режим припинення вогню для здійснення господарської діяльності (посів та збір врожаю). Крім того, посилання відповідача, що він не міг передбачити таких обставин і договір оренди не може бути розірвано є безпідставними, оскільки договір оренди пройшов державну реєстрацію лише в 2015 році, тобто в той момент, коли дані обставини були відомі відповідачу. У зв`язку з цим позивач вважає достатнім посилання на ст. 652 ЦК України як на підставу розірвання договору оренди.

Представник відповідача ОСОБА_3 до судового засідання також не з`явилась. 06 липня 2020 року на електронну адресу суду від виконавчого директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» Скроботова Є.А. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. Будучи присутньою в судовому засіданні 22 червня 2020 року представник відповідача ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що відповідно до ст. 82 ЦПК України, загальновідомі обставини не потребують доказування. Ураховуючи, що проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей та знаходження земельної ділянки саме на непідконтрольній території не потребує доведення, тому Торгово-промислова палата відмовила у видачі сертифіката, проте відповідачу 25 квітня 2018 року за № 222/12.1-21-03 було видано висновок Донецької торгово-промислової палати, згідно якого обставини, через які ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ» втратило можливість використовувати об`єкт оренди за призначенням, є надзвичайними, непередбачуваними, непереборними та не залежать від волі або дій ТОВ «БЕТА-АГРО-ІНВЕСТ». При цьому, згідно ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Крім того, представник відповідача зазначила, що позивач не зверталась до позивача з жодними заявами. Також, зі змісту заяви про уточнення позовних вимог не вбачається які підстави для розірвання договору оренди.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Спеціальними до застосування у даних правовідносинах є норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Земельного кодексу України, а також інші підзаконні нормативно-правові акти.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Виходячи із вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 525 та 615 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Орендна плата за землю, за положеннями ст.21 Закону України «Про оренду землі», - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України «Про плату за землю»). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судом встановлено, що 20 листопада 2013 року ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» уклали договір оренди земельної ділянки, згідно якого в оренду передано земельну ділянку загальною площею 43,43 га, у тому числі: рілля площею 43,43 га, (кадастровий номер :03:000:0414) сільськогосподарського призначення на території Карло-Марксівської сільської ради Донецької області, що підтверджується і копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 37044472 від 30 квітня 2015 року (а.с. 11-14, 17).

Згідно п. 10-11 вказаного договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі, в розмірі не менше 3% нормативної грошової оцінки землі за календарний рік в цінах 2013 року (стартова), що становить не менше 523 грн за один га рік, що складає 22 713 грн. Орендна плата в грошовій формі з 01 вересня по 30 листопада.

З п. 13 договору вбачається, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,0015% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 38-40 вказаного договору за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору, при цьому сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. У разі невиконання зобов`язань за договором оренди землі сторони несуть відповідальність згідно із законом і договором.

З наданої до позову копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_1 лише у четвертому кварталі 2014 року отримала орендну плату від ТОВ «Бета-Агро-Інвест» (19-20).

В обґрунтування позовних вимог представником позивача надано розрахунки індексу інфляції за весь час прострочення, який складає за період з січня 2015 року по грудень 2017 року 56 582,63 грн, та трьох процентів річних від простроченої суми за період з 01 січня 2015 року по 20 січня 2018 року в розмірі 6 244,52 грн (а.с. 21-23). У вказаних розрахунках представником позивача також визначено суму заборгованості за договором за період з 01 січня 2015 року по 20 січня 2018 року в сумі 68 139 грн.

Статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» визначено, що район проведення антитерористичної операції визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Постановою Верховної Ради України від 20 липня 2016 року «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» селище міського типу Карло-Марксове Єнакієвської міської ради перейменоване на селище міського типу Софіївка.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» до населених пунктів, де органи державної влади не здійснюють своїх повноважень віднесено зокрема смт. Софіївку м. Єнакієве Донецької області.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету міністрів України», визначено місцем здійснення терористичної операції, зокрема смт. Софіївку (Карло-Марксівської селищної ради) м. Єнакієве Донецької області.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території смт. Софіївка (раніше Карло-Марксове) м. Єнакієве Донецької області є загальновідомим фактом.

Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду даної справи судом були створені всі умови та неодноразово роз`яснені права та обов`язки сторонам щодо заявлення клопотань про долучення або витребування доказів судом.

Крім того, слід зазначити, що статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав

Відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Згідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З копії наказу № 75 від 15 жовтня 2014 року вбачається, що ТОВ «Бета-Агро-Інвест» у зв`язку з початком проведення антитерористичної операції прийняло рішення про припинення господарської діяльності на території Карло-Марксівської сільської ради Донецької області

Згідно висновку Донецької торгово-промислової палати від 22.02.2016 року, невиконання зобов`язань за договорами оренди землі сільськогосподарського призначення, що розташовані на території, зокрема Саханської сільської ради Новоазовського району Донецької області, сталося в період проведення антитерористичної операції (починаючи з 11.09.2014 року) на тимчасово непідконтрольній українській владі території Донецької області та заходів з подолання наслідків дії терористичних угруповань, за наявності фактів озброєних зіткнень на зазначеній території, загрози життю та здоров`ю людей, відсутності можливості вільного та безпечного пересування та проведення будь-яких сільськогосподарських та допоміжних робіт на земельних ділянках, що повинні оброблятись, за своїм характером не залежить від дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та інших сторін за договорами і мають ознаки форс-мажорних, тобто є непередбаченими, знаходяться поза контролем і перешкоджають своєчасному виконанню договірних зобов`язань( а.с.41-43)

Крім того, відповідно до п. 39 договору оренди земельної ділянки від 20 листопада 2013 року передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (а.с. 11-14) .

На переконання суду, відповідачем доведено, що внаслідок розташування земельної ділянки на тимчасово непідконтрольній українській владі території, та проведення у зв`язку з цим антитерористичної операції для подолання озброєних угрупувань, наявність загрози життю та здоров`ю людей, відповідач з незалежних від нього обставин немає можливості використовувати земельну ділянку за призначенням.

Таким чином суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за несплату орендної плати в сумі 68 139 грн, а також заборгованості з урахуванням індексів інфляції за весь час прострочення в сумі 56 582,63 грн та трьох відсотків річних від простроченої суми в сумі 6 244,52 грн, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Що стосується позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного 20 листопада 2013 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест», суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 761 ЦК України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

При цьому, у відповідності до ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. При цьому, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавцю надано право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.

Відповідно до пунктів «а» і «д» ч. 1 ст. 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, а також своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1, 4, 11 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; строк оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства не може бути меншим як 7 років; строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Відповідно до ст. 95 і ст. 96 ЗК України землекористувачі, якщо інше не передбачено законом або договором, мають право самостійно господарювати на землі, але зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Так, в частині посилання представника позивача на невикористання відповідачем земельної ділянки протягом 2015-2020 років підлягають застосуванню положення ст. 617 ЦК України, оскільки невикористання земельних ділянок у вказаний період за цільовим призначенням зумовлене форс - мажорними обставинами, що підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема, висновком Донецької регіональної торгово-промислової палати.

За таких обставин, ураховуючи, що відповідач не виконує зобов`язання за договором у зв`язку з неможливістю використання орендованої земельної ділянки внаслідок непереборної сили, підстави для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди земельної ділянки відсутні.

Оскільки у задоволені позовних вимог відмовлено, суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України покладає судовий збір на позивача.

В частині вирішення спору про стягнення з позивача та користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 гривень слід зазначити наступне.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України.

За приписами ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у цивільній справі № 372/1010/16-ц.

Разом з тим, враховуючи, що відповідачем та його представником суду не надано документальних підтверджень того, що ним понесені витрати на правову допомогу (акти приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, тощо), оскільки до відзиву додано лише копію договору про надання правової допомоги від 29 березня 2018 року, у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Крім того, не підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бета-Агро-Інвест» витрати на отримання висновку Донецької ТПП в розмірі 2352 гривень, оскільки такі витрати у розумінні частини 3 статті 133 ЦПК України не відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 89, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест» про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди земельної ділянки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бета-Агро-Інвест», юридична адреса: 86020, Донецька область, Ясинуватський район, смт. Очеретине, вул. Залізнична, буд. 10, поштова адреса: 14007, м. Чернігів, пр-т Миру, буд. 233, 2 поверх, .

Суддя О.С. Конопленко