СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/21376/19

пр. № 2/759/1899/20

30 червня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

за участю: представника позивача Пономарьова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

у листопаді 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 грошову суму у розмірі 56773 грн 93 коп. у вигляді страхового відшкодування, витрат на проведення оцінки ТЗ та пені за прострочення та судовий збір по справі у розмірі 768 грн 40 коп.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13.10.2018 на 36-му кілометрі а/д М-05 Київ-Одеса сталася ДТП за участю належного на підставі довіреності від 26.10.2018 ОСОБА_1 ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача та ТЗ «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок якої автомобіль позивача отримав механічні ушкодження, а оскільки транспортний засіб «Mercedes» д.н.з. НОМЕР_2 був застрахований у ПрАТ «ТАС» він 26.10.2018 звернувся до відповідача із повідомленням про ДТП, однак отримавши відмову у виплаті належного позивачу страхового відшкодування, оскільки згідно з протоколом огляді колісного транспортного засобу від 31.10.2019 позивач було відмовлено експерту в можливості проведення огляду автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому визначення вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля неможливе, а тому позивач замовив у ФОП ОСОБА_3 огляд пошкодженого ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок чого було складено звіт 1491 та звіт №1491/1 відповідно до яких вартість відновлювального ремонту складає 63697 грн 92 коп., матеріальний збиток дорівнює ринковій вартості та складає 52377 грн 66 коп. та вартість залишків складає 7150 грн 77 коп., внаслідок чого відповідач зобов`язаний здійснити на користь позивача виплату грошових коштів.

19.11.2019 ухвалою Святошинського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 66).

10.12.2019 відповідачем по справі подано відзив на позовну заяву в якому він заперечує проти позову у повному обсязі, не погоджується з обставинами на яких ґрунтуються позовні вимоги та не погоджується з їх оцінкою позивачем, оскільки позивач вводить в оману та маніпулює фактами посилаючись на те, що нібито спроба огляду автомобіля експертом принизила його честь, гідність та ділову репутацію так як позивач до моменту огляду автомобіля страховиком мав домовленість з ФОП ОСОБА_3 про оцінку збитку для участі в якій інших зацікавлених сторін створив перешкоди, крім цього матеріалами справи підтверджено, що огляд транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 призначеним страховим експертом не міг бути здійснений у встановлені законом строки з винив позивача, який не надав страховику для огляду транспортний засіб та заборонив призначеному експерту взяти участь в його огляді і робити фотознімки, що призвело до неможливості страховика встановити розмір збитків і належності механічних пошкоджень автомобіля до вказаного позивачем ДТП та як наслідок неможливості страховика виконати свої зобов`язання щодо потерпілої особи, тому керуючись п.37.1.3 ст. 37 закону відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, також звітом №1491 встановлена вартість автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 станом на 31.10.2018 натомість ДТП яка є підставою позовних вимог настала 13.10.2018, тому доказів вартості автомобіля «ВАЗ» до ДТП немає, а вимоги суперечать та порушують приписи ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач порушив право відповідача брати участь в огляді автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , а також позивач порушив право відповідача подавати заперечення чи відносяться пошкодження автомобіля до наслідків ДТП, яка трапилася 13.10.2018, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача суми страхового відшкодування, відсутні також і підстави для стягнення з відповідача цієї суми (а.с. 70-74).

16.01.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив в якому зазначив, що у відзиві відповідача все зазначене є не припустимим та таким, що не може бути прийнятим до уваги судом з огляду на те, що об`єктивною обставиною чому позивач не надав для огляду свій ТЗ стало те, що пошкоджений ТЗ після ДТП був не придатним для пересування, позивачу не зрозуміло, яке відношення має ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 та до відповідача, адже серед матеріалів справи наявні виключно документи, які підтверджують договірні зв`язки відповідача з ФОП ОСОБА_5 , також позивач зазначає, що він не відмовляв експерту у проведенні огляду через те, що позивач не впевнився у його повноваженнях як експерта та у його повноваженням як представника відповідача через не надання ним відповідних підтверджуючих документів, а чинним законодавством не передбачене ніяких обмежень у праві звернення потерпілої особи до сторонніх осіб, зокрема, в частині визначення розміру матеріального збитку ТЗ, також позивач вважає, що порушене питання щодо виклику заінтересованих осіб на проведення огляду пошкодженого ТХ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 має бути знівельоване наявною серед додатків до звіту №1491 від 31.10.2019 телеграмою, відповідно до якої відповідач 26.10.2018 отримав запрошення на проведення огляду пошкодженого ТЗ «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , який було заплановано на 31.10.2018 (а.с. 93-95).

Разом із відповіддю на відзив позивач подав клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 100, 102).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 06.02.2020 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження (а.с. 103, 104).

23.06.2020 відповідачем було надіслано на адресу суду клопотання та пояснення в яких зазначив, що між ФОП ОСОБА_5 і ОСОБА_6 трудові відносини на підставі трудової угоди від 01.10.2018, одночасно направивши телеграму про можливість в огляді його автомобіля 31.10.2018 відповідачу надалі позивач своїми діями відкликав своє запрошення, оскільки заборонив ОСОБА_6 брати участь в огляді його ТЗ, що підтверджується протоколом огляді колісного транспортного засобу від 31.10.2018, своїми діями позивач порушив приписи п.п. 33.3, 33-1.1, 34.1-34.4 Закону п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи.

30.06.2020 ухвалу суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовні заяві та у відповідді на відзив.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, у додаткових поясненнях від 23.06.2020 просив перенести судове засідання.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 13.10.2018 о 10 год. 20 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz E 320», номерний знак НОМЕР_2 , на 36-му кілометрі автодороги М-05 «Київ-Одеса», під час руху транспортного засобу заднім ходом для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, чим порушив вимоги пункту 10.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 21099», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження обох транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 30.11.2018 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені ДТП та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 11).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована AT «СГ «ТАС» (приватне) згідно полісу №АМ/5937964 від 29.03.2018.

26.10.2018 ОСОБА_7 повідомив АТ «СГ «ТАС» про ДТП, яка мала місце 13.10.2018 (а.с. 9, 10).

31.10.2018 ФОП ОСОБА_3 було складено звіт №1491 про оцінку автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 згідно якого матеріальний збиток складає 52377 грн 66 коп. (а.с. 18-45).

Також 31.10.2018 ФОП ОСОБА_3 складено звіт №1491/2 про оцінку автомобіля «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 згідно якого ринкова вартість зазначеного автомобіля після ДТП складає 7150 грн 77 коп. (а.с. 46-57).

Згідно із ч. 1 ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами встановленими ст. 89 цього кодексу.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення незалежної оцінки майна обов`язковим у випадках застави державного та комунального майна, відчуження державного та комунального майна способами, що не передбачають конкуренцію покупців у процесі продажу, або у разі продажу одному покупцю, визначення збитків або розміру відшкодування.

Як вбачається із протоколу огляду колісного транспортного засобу від 31.10.2018 складеного експертом ОСОБА_6 транспортного засобу «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що він прибув на огляд ТЗ з якого вимагали пред`явити довіреність на право проведення огляду та посвідчення, що ним було зроблено, однак автомобіль відмовилися показувати і представити технічний паспорт, а також не дозволяли зробити фотознімки, зазначивши, що найнято іншого експерта (а.с. 75, 76).

На підставі договору №66/08/2017 від 15.08.2017 між ПрАТ «СГ «ТАС» та ФОП ОСОБА_5 останній на підставі листа замовника щодо надання доручення на виконання робіт та на умовах, визначених цим договором зобов`язується якісно та своєчасно виконати роботи щодо: з`ясувати обставини і причин настання подій за яким замовником у подальшому може бути проведена регламентна виплата у тому числі виїзд до місцезнаходження пошкодженого майна; організації та/або проведення оцінки пошкодженого майна; організації та/або проведення за окремим дорученням інші дослідження, необхідних для прийняття замовником рішення щодо здійснення регламентної виплати; надання консультаційної допомоги, ознайомлення зацікавлених осіб з відповідними нормативно-правовими актами, порядком обчислення регламентної виплати та документами на підставі яких оцінено розмір заподіяної шкоди; діяльність сторін здійснюється відповідно до зобов`язань, що випливають із умов договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною договору (а.с. 79-84).

ОСОБА_6 11.02.2002 видано свідоцтво про реєстрації в Державному реєстрі оцінювачів №158 на підставі свідоцтва судового експерта від 30.06.2000 №272 (а.с. 87).

31.01.2017 ОСОБА_6 видано посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача МФ №10391-ПК (а.с. 88).

01.01.2018 між ФОП ОСОБА_5 та ОСОБА_6 укладено трудову угоду №1-01/01/18 на підставі якої замовник доручає, а виконавець бере на себе обов`язок проведення в межах незалежної професійної діяльності експертних досліджень (судових експертиз), що замовляються (призначаються) фізичними чи юридичними особами, судовими ораганми або ін. суб`єктами.

31.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про страхове відшкодування заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 у розмірі 52377 грн 66 коп. (а.с. 12).

15.02.2019 вих.Г1400/1044 АТ «СГ «ТАС» листом відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі того, що на момент огляду представником страховика позивачем не було надано автомобіль «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 для огляду, а тому відповідач не мав можливості визначити причини настання випадку та розмір матеріальних збитків і як наслідок виконати свої зобов`язання щодо потерпіло особи (а.с. 13, 14).

Відповідно до ст. 6 Закону Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ч. 2 ст. 999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно п. 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на особу, яка має право на отримання відшкодування (потерпілого) покладено наступні обов`язки: в п. 33.3. ст. 33: «зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів)»; в п. 33-1.1. ст. 33-1: «сприяти страховику в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно... протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально».

Згідно ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено порядок дій страховика та потерпілого для здійснення страхового відшкодування: 34.1. страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

На підставі п. 34.4 Закону для визначення розміру збитків, страховик має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти. При цьому керуючись п.34.3 Закону позивач мав право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди якщо представник страховика не з`явився у визначений законом строк 10 робочих днів з дати отримання повідомлення.

26.10.2018 позивач не надав страховику на огляд транспортний засіб та до закінчення строку наданого страховику для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, самостійно замовив огляд та визначення вартості матеріального збитку, а 31.10.2018 заборонив участь в огляді автомобіля залученому відповідачем експерту, чим порушив приписи пунктів 33.3, 33-1.1, 34.1-34.4 Закону.

Здійснення експертного огляду транспортних засобів регламентується Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Згідно п.1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена спільник наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 №142/5/2092 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за №1074/8395 вимоги Методики є обов`язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз.

Згідно п. 5.1 Методики: «Технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ: його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна».

Згідно п. 5.2. Методики: «У разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату».

З наведених норм чинного законодавства слідує, що в експертному огляді транспортного засобу має право взяти участь будь-яка заінтересована особа.

Посилання позивача на обов`язок експерта мати при собі довіреність на участь в огляді транспортного засобу не може братися до уваги, оскільки: по-перше в експертному огляді має право брати участь будь-яка заінтересована особа, по-друге, керуючись п.34.4 Закону страховик має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у зв`язку з чим відповідачем з ФОП ОСОБА_5 був укладений договір про надання послуг, за пунктами 2.1, 2.2 якого доручення на здійснення огляду транспортного засобу передається по електронній пошті або по телефону.

Згідно підпункту 37.1.3 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Підпункт 37.1.3. пункту 37.1. ст. 37 Закону свідчить, що порушення потерпілим передбаченого законом обов`язку, зокрема, ненадання страховику пошкодженого транспортного засобу в тому вигляді в якому він знаходився після ДТП, є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, оскільки таке порушення унеможливлює страховику встановити розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який є спеціальною нормою для страховика цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, обов`язок встановлення розміру та характеру збитків, завданих пошкодженому ТЗ, покладено саме на страховика цивільно-правової відповідальності власника наземного ТЗ, а не на будь-яку іншу установу, організацію чи фізичну особу-підприємця.

Згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» датою оцінки - дата, за станом на яку здійснюються процедури оцінки майна та визначається вартість майна.

Згідно п. 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: «Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Оскільки звітом №1491 встановлена вартість автомобіля ВАЗ станом на 31.10.2018, натомість ДТП яка є підставою позовних вимог настала 13.10.2018, тому доказів вартості автомобіля ВАЗ до ДТП немає, а вимоги позивача суперечать та порушують приписи ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п. 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика не з`явився у визначений строк (п. 34.2 Закону встановлений строк 10 робочих днів з дня отримання страховиком повідомлення про ДТП), потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

26.10.2018 позивач замовив у ФОП ОСОБА_3 огляд та визначення вартості матеріального збитку, що підтверджується преамбулою до Звіту №1491 від 31.10.2019, та в цей же день 26.10.2018 подав страховику повідомлення про настання ДТП.

Тобто позивач замовив оцінку збитку до закінчення 10 робочих днів відведених страховику для визначення розміру шкоди, а тому вимоги позивача про стягнення витрат на оплату звітів ФОП ОСОБА_3 не підлягають відшкодуванню та суперечать п. 34.3 Закону.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки матеріалами справи підтверджено, що огляд транспортного засобу ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_1 призначеним страховиком експертом не міг бути здійснений у встановлені законом строки, так як позивач не надав страховику для огляду транспортний засіб, що призвело до неможливості страховика встановити розмір збитків і належності механічних пошкоджень автомобіля до вказаного позивачем ДТП, та як наслідок неможливості страховика виконати свої зобов`язання щодо потерпілої особи, тому керуючись п.37.1.3 ст. 37 Закону відповідач обґрунтовано відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

У зв`язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судового збору.

На підставі викладеного, керуючись вимогами, ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; ст. 27 Законому України «Про страхування»; Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст.ст. 512, 993, 998, 979, 999 ЦК України ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 89, 110, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 01.07.2020.