справа № 761/1727/20
головуючий у суді І інстанції Волошин В.О.
провадження № 22-ц/824/4649/2020
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Київ від 17 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року адвокат Домітращук Ірина Михайлівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру, звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви та просила накласти арешт на квартиру.

В обґрунтування доводів заяви про забезпечення позову заявник зазначала, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, а накладення арешту необхідне з метою запобігання незаконного відчуження майна, яке є предметом спору у справі, оскільки існує реальна загроза відчуження зазначеного майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Київ від 17 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2.

Зобов`язано ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок Шевченківського районного суду м. Києва 1 000 000, 00 грн як зустрічне забезпечення.

Не погоджуючись із указаною ухвалою суду в частині зустрічного забезпечення, Домітращук І.М. , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржувану ухвалу в частині зустрічного забезпечення скасувати, в іншій частині ухвалу Шевченківського районного суду міста Киї від 17 січня 2020 року залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що при ухвалені оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування цієї ухвали.

Указує, що застосовуючи зустрічне забезпечення, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач у зв`язку із застосованим судом забезпеченням позову може зазнати збитків, однак не наводить видів збитків, які можуть бути завдані відповідачеві.

Також указує, що судом першої інстанції не враховано майновий стан заявника, так як остання є людиною похилого віку, пенсіонером, та має другу групу інвалідності.

19 березня 2020 року до Київського апеляційного суду від адвоката Рябець Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Зазначає, що суд першої інстанції правомірно наклав зустрічне забезпечення, з підстав передбачених статтею 154 ЦПК України, а заходи зустрічного забезпечення є співмірними з можливими збитками, які можуть бути завдані позивачем.

У судовому засіданні Домітращук І.М. апеляційну скаргу підтримала, просила апеляційний суд її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про наявність поважних причин, що перешкоджали прийняти участь у судовому засіданні не повідомлені.

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання на підставі частини 2 статті 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив із наявності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, та із того, що зустрічне забезпечення є співмірним із заходами забезпечення позову застосованими судом та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Оскільки правомірність застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не оскаржується, тому не є предметом перегляду апеляційним судом.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції стосовно застосування зустрічного забезпечення з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України, в якій зазначено, що суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З матеріалів справи убачається, що позивачка має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання на території України.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Виходячи зі змісту вищенаведеної правової норми, єдиним критерієм застосування зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Постановляючи ухвалу про зобов`язання позивачки протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суду 1000000 (один мільйон) грн у якості зустрічного забезпечення, суд не указав обставин, які свідчать, що внаслідок забезпечення позову відповідач понесе збитки, та які. Судом також не мотивовано розмір суми зустрічного забезпечення та не перевірені можливості позивача щодо внесення відповідної суми.

Так, предметом спору є визнання недійсним договору довічного утримання, заходи забезпечення позову направлені на обмеження права власника на розпорядження цим майном до вирішення спору по суті, і у разі безпідставності цього позову право відповідача на майно залишиться незміненим.

Тому визначення зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів слід визнати не обґрунтованими, оскільки можливість виконання такого зобов`язання позивачкою судом не перевірено. Крім того, судом встановлено вартість спірного майна відповідно до наданих самою позивачкою у матеріали справи роздруківок про оголошення продажу спірної квартири, якими позивачка обґрунтовувала підстави для забезпечення позову.

Отже, судом було задоволено вимоги про забезпечення позову з урахуванням обставин про те, що відповідач має намір відчужити спірне майно до вирішення цього спору. Указані обставини відповідачем не спростовано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не можна визнати обґрунтованими.

Відповідач відповідно до частини 6 статті 154 ЦПК України не позбавлений права звернутись самостійно із клопотанням про зустрічне забезпечення навівши підстави для такого забезпечення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, висновки суду першої інстанції помилковими, тому колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення в частині зустрічного забезпечення.

Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 376, 381 - 384, 439 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду від 17 січня 2020 року в частині застосування судом зустрічного забезпечення скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 03 липня 2020 року.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба