Справа № 635/3701/16-ц
Провадження № 2/635/563/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання - Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі її представника ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що вони, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на підставі договорів дарування, посвідчених 04.04.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік ОВ., р. № 426, р. № 424 є власниками житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 . При оформленні договору дарування зазначеного будинку за усною домовленістю колишній власник (дарувальник) зобов`язався до 14 квітня 2016 року звільнити будинок та зняти себе та відповідача з реєстраційного обліку за даною адресою, будинок він дійсно звільнив, однак з реєстраційного обліку не знявся, у зв`язку з чим вони змушені звернутись до суду за захистом свого права власності. Відповідачі не бажають добровільно знятись з реєстраційного обліку, чим порушують їх майнові права. Зазначені обставини перешкоджають позивачам вільно розпоряджатися власним майном (будинком), а саме останні позбавлені права вчиняти юридичні дії.

Враховуючи викладене просили: визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

зобов`язати виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області зняти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. від 28 квітня 2016 року позовна заява залишена без руху, позивачам наданий п`ятиденний строк з дня отримання ними копії ухвали для усуненні недоліків.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви на підставі ухвали судді Харківського районного суду Харківської області Березовської І.В. від 13 травня 2016 року провадження у справі відкрито, призначено судове засідання.

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року провадження у справі зупинено до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про визнання права власності, визнання правочинів недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 травня 2017 року зазначена позовна заява прийнята в провадження судді Караченцова І.В., призначене судове засідання.

02 серпня 2018 року відповідачем ОСОБА_4 надано до суду заперечення на позовну заяву, якими в задоволені позову просить відмовити. Заперечення обґрунтував тим, що позивачі не набули право власності на спірний житловий будинок, договори дарування житлового будинку неукладені, відповідні правочини є не вчиненими, оскільки посвідченні без визначення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, та без визначення її розміру. А тому вимоги позивачів є безпідставними та незаконними.

01 лютого 2018 року позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позовні вимоги збільшені, в зв`язку з чим просили суд:

визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та зняти її з реєстраційного обліку;

визнати ОСОБА_5 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та зняти її з реєстраційного обліку;

визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та зняти його з реєстраційного обліку.

В обґрунтування позовних вимог посилались на те, що в липні 2017 року ОСОБА_3 за згодою ОСОБА_8 зареєстрували місця проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в зв`язку з чим у позивачів виникла необхідність збільшити позовні вимоги.

Представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом Сенаторовим М.В. надані заперечення на уточнену (збільшену) позовну заяву, якими просить з підстав несплати судового збору зазначену заяву залишити без руху та встановити строк для усунення вказаних недоліків.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2018 року зазначена позовна заява прийнята в провадження судді Шинкарчука Я.А., призначене судове засідання.

Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК України) який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Відповідно до пункту 1.9 Перехідних положень ЦПК України, який набув чинності 15 грудня 2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діяли після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21 січня 2020 року прийнята відмова позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 від позовних вимог в частині зняття відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з реєстраційного обліку. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі її представника ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, в частині зняття відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з реєстраційного обліку.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце якого повідомлялись належним чином.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 звернувся з заявою, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в особі її представника ОСОБА_3 причини неявки суду не повідомила.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 , яка діє на підставі ордеру, виданого відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у судові засідання неодноразово не з`являлися.

У судове засідання, призначене на 22 серпня 2019 рок на 15 годину 30 хвилин, відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 на з`явилися, при цьому відповідач не повідомила про причини своєї неявки, представник відповідача надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з знаходженням її у відпустці за межами міста Харкова, однак жодних документів на підтвердження поважності причин її неявки суду не надала. У судове засідання, призначене на 15 листопада 2019 рок на 14 годину 00 хвилин, відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 на з`явилися, при цьому відповідач не повідомила про причини своєї неявки, представник відповідача надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю у слідчих діях в органах досудового розслідування, однак жодних документів на підтвердження поважності причин її неявки суду не надала.

У судове засідання, призначене на 21 січня 2020 року на 16 годину 00 хвилин, відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

У судове засідання, призначене на 31 березня 2020 рок на 16 годину 00 хвилин, відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 на з`явилися, при цьому відповідач не повідомила про причини своєї неявки, представник відповідача надала суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошення в Україні карантину, через вжиття заходів, пов`язаних з боротьбою хвороби COVID-19, на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

У судове засідання призначене на 25 червня 2020 року на 11 годину 30 хвилин відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_9 не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог частини 1 статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 223 ЦПК України встановлені наслідки неявки у судове засідання учасника справи. Так, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав лише першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. Відповідно до частини 3 зазначеної статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Відповідно до вимог частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Отже, процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки відповідача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Подання представником відповідача заяв про відкладення розгляду справи свідчить про зловживання процесуальними правами направленими на затягування розгляду справи. З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи судом відповідачем ОСОБА_3 та її представниками не поданої жодної заяви по суті справи.

Враховуючи вимоги статті 280 ЦПК України та заяву відповідача ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутність суд не вбачає підстав для розгляду справи в заочному порядку.

З урахуванням зазначеного та виходячи із вищевказаних вимог процесуального закону, суд вважає, що в матеріалах справи маються достатні докази для розгляду справи по суті та розглядає справу у відсутність відповідача ОСОБА_3 та її представника.

Представник третьої особи Липецької сільської ради Харківського району Харківської області надав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних встановлених судом обставин справи та відповідних ним правовідносин.

Судом встановлено, що відповідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 11 березня 2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., реєстраційний номер 498, ОСОБА_6 придбав у власність житловий будинок літ «А-1» житловою площею 30,90 кв.м. загальної площею 53,00 кв.м. з надвірними будівлями АДРЕСА_2 .

На підставі договору дарування від 04 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В., реєстраційний номер 424, ОСОБА_6 подарував ОСОБА_1 1 / 2 частку у праві власності на житловий будинок житловою площею 30,90 кв.м. загальної площею 53,00 кв. м. з надвірними будівлями АДРЕСА_2 .

Також, 1 / 2 частку у праві власності на житловий будинок житловою площею 30,90 кв.м. загальної площею 53,00 кв. м. з надвірними будівлями АДРЕСА_2 на підставі договору дарування від 04 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В., реєстраційний номер 426, ОСОБА_6 подарував ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки № 401 від 04.04.2016, виданої виконавчим комітетом Липецької сільської ради в будинку АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 були зареєстровані ОСОБА_3 та її син ОСОБА_4 .

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_2 , складеного 25 травня 2016 року депутатом Липецької сільської ради Лабейко В. І ., в будинку зареєстровані 2 особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично в будинку ніхто не проживає, дане помешкання непридатне для проживання, відсутні житлово - побутові умови (опалення, електропостачання, вода, каналізація), помешкання знаходиться в стадії будівництва.

Відповідно акту обстеження житлово-побутових умов будинку АДРЕСА_2 , складеного 07 квітня 2020 року депутатом Липецької сільської ради Лабейко В. І ., за участю сусідів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в будинку ніхто не проживає, даний будинок для проживання не придатний.

Статтею 41 Конституції України установлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстав, передбачених законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Отже підставою для задоволення позову власника є встановлення факту порушення його прав і об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні ним цих прав.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно із частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками спірного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 03 жовтня 2012 року були зареєстровані в зазначеному будинку, в якому з часу реєстрації не проживали, особистих речей у ньому не мають, до членів сім`ї власників будинку не відносяться, а також ніколи ними не були.

Судом не встановлено, а відповідачами не доведено наявність укладення договору з власниками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про порядок проживання та утримання спірного житла.

Крім того, під час реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в спірному будинку, останні не відносились до членів сім`ї колишнього власника будинка ОСОБА_6 , доказів укладення договору з ним щодо порядку проживання та утримання житла суду також не надано.

Вказаний факт підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року (справа №635/4170/16), яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малік Олени Володимирівни, третя особа Орган опіки та піклування Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_6 з серпня 2009 року по лютий 2016 року, визнання правочинів, а саме: договору дарування від 04.04.2016, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В. за реєстровим № 426, договору дарування від 04.04.2016, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малік О.В. за реєстровим № 424 недійсними, відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2019 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 жовтня 2017 року залишені без змін.

11 жовтня 2017 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року набрало законної сили.

Зі змісту зазначеного рішення суду вбачається, що реєстрація у спірному будинку ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 та її сина ОСОБА_4 відбулась під час перебування ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі з іншою особою ОСОБА_8 , що свідчить про відсутність фактичних шлюбних стосунків між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на момент реєстрації. ОСОБА_3 була зареєстрована у спірному будинку також разом зі своїм братом ОСОБА_13 безпосередньо перед укладенням ними 02 листопада 2012 року договору відчуження квартири, де вони раніше мали реєстрацію, останній через деякий час знявся з реєстраційного обліку. Зазначені обставини не заперечувались сторонами в ході судового розгляду справи. Сам по собі факт реєстрації позивача разом зі своїм сином в належному відповідачу ОСОБА_6 на праві власності будинку не може свідчити про наявність у ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відносин, що притаманні саме подружжю.

У відповідності до частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, у справі, яка розглядається встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є власниками спірного будинку, спільним побутом сторони не пов`язані, а тому їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна.

Щодо позовних вимог в частині визнання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_3 має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої є ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі заяви про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, поданою відповідачем ОСОБА_3 , в спірному будинку за адресою: АДРЕСА_2 була зареєстрована дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Реєстрація місця проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відбулася за письмовою згодою, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Юдіною О.С. 06 липня 2017, р. № 1301, батька дитини, ОСОБА_8 за адресою реєстрації матері ОСОБА_3 , тобто за адресою спірного будинку.

Згідно пункту 18 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року «у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування)».

Відповідно до частини 1, частини 4 статті 29 ЦПК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

За змістом частини другої статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Отже, на час реєстрації місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_5 була малолітньою особою, реєстрація місця її проживання відбулась на підставі пункту 18 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, тобто за місцем реєстрації матері за письмовою згодою батька, між тим, дана адреса ніколи не була місцем проживання її матері (відповідача по справі) ОСОБА_3 .

Доказів постійного проживання в спірному житловому будинку відповідача ОСОБА_3 , а також її малолітньої дитини, відсутності у дитини іншого житла на праві власності або користування, у тому числі за місцем проживання іншого з батьків суду не надано.

Відповідачем ОСОБА_14 не доведено, що визнання її неповнолітньої доньки такою, що втратила права користування спірним житлом призведе до порушення майнових прав або порушення охоронюваних законом інтересів дитини, гарантії збереження права неповнолітніх на житло, а також зменшення або обмеження їхніх прав та інтересів при користуванні житловим приміщенням. Крім того, суд звертає увагу, що враховуючи усталені стосунки між сторонами, які виражені у численних судових процесах, суд вважає, що реєстрація малолітньої дитини ОСОБА_5 за спірною адресою, яка відбулася після звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням є навмисною дією відповідача ОСОБА_3 та яка пов`язана з оспорюванням набуття позивачами права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується рішенням Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2017 року по справі № 635/4170/16, яке 11 жовтня 2017 року набрало законної сили.

Реєстрація місця проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 в спірному будинку, який не є місцем проживання її батьків, а також перебуває у власності позивачів, призводить до порушення права власності останніх, яке підлягає захисту.

Доводи відповідача ОСОБА_4 в обґрунтування заперечень на позовну заяву щодо не набуття позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності на спірний житловий будинок, оскільки договори дарування житлового будинку неукладені, відповідні правочини є не вчиненими, оскільки посвідченні без визначення кадастрового номеру земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, та без визначення її розміру, судом не приймаються до уваги, оскільки доказів відсутності у позивачів права власності на спірний житловий будинок відповідачем не надано.

З аналізу статті 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, в тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати усунення свого порушеного права від будь-яких осіб шляхом, який власник вважає прийнятним.

Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні своєю власністю.

З урахуванням вказаних вимог закону, а також враховуючи, що позивачі є власниками спірного житлового будинку, під час розгляду справи судом встановлено наявність перешкод у розпорядженні їх майном, що є визначальним для захисту права на підставі норми статті 391 ЦК України, а тому мають права вимагати усунення свого порушеного права від відповідачів шляхом визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

З огляду на викладене позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі її представника ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволеню.

Керуючись статтями 141, 247, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в особі її представника ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Липецької сільської ради Харківського району Харківської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Позивач 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання за адресою : АДРЕСА_3 .

Відповідач 1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 2 - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач 3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в особі її законного представника ОСОБА_3 ), зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа - Липецька сільська рада Харківського району Харківської області, , місцезнаходження за адресою: вул. Покровська, 5, с. Липці, Харківська область, Харківський район.

Повне рішення складено 06 липня 2020 року.

Суддя Я. А. Шинкарчук