Постанова

Іменем України

25 червня 2020 року

м. Київ

справа № 754/16649/14

провадження № 61-38085ск18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, подану представником Астаф`євою Іванною Віталіївною , на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року у складі судді Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило в рахунок виконання основного зобов`язання щодо сплати заборгованості у розмірі

1 631 274 грн 14 коп. за договором про надання споживчого кредиту № 0, укладеним 07 вересня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 07 вересня 2007 року № 63175, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , шляхом передачі Іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Астаф`євої І. В. в інтересах ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., поданою у 2018 році на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року, відмовлено у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що оскаржуване рішення суду було ухвалене 24 лютого 2015 року, представник позивача ПАТ «Дельта Банк» був повідомлений про дату, час, місце розгляду справи, неодноразово направляв клопотання про проведення заочного розгляду справи за його відсутності, крім того, позивачеві на адресу листування, зазначену у матеріалах справи, надіслано повний текст оскаржуваного рішення суду першої інстанції, який 04 березня 2015 року представником банку отримано, про що є відповідна відмітка, вважаючи безпідставним посилання особи, яка подала апеляційну скаргу, на те, що копію судового рішення направлено не на юридичну адресу ПАТ «Дельта Банк», а на адресу відділення, яка була з часом змінена, а рішення втрачено.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у червні 2018 року, АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., подану представником Астаф`євою І. В. , посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року та передати справу на розгляд до апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що строк на оскарження пропущено з поважних причин, адже через прийняття 2 березня 2015 року правлінням Національного банку України постанови № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» та прийняття у той же день виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк», банк було обмежено в здійсненні операційної діяльності, всі доручення на представництво інтересів ПАТ «Дельта Банк» були скасовані, а постійна ротація персоналу призвела до втрати документів за судовими справами.

Узагальнені доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

Відзивів на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 4 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 754/16649/14 з Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16 квітня 2020 року справу № 754/16649/14 передано судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Апеляційними судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателю.

Представник позивача належним чином був повідомлений про дату, час, місце розгляду справи, неодноразово направляв клопотання про проведення заочного розгляду справи за його відсутності.

Копію повного тексту оскаржуваного рішення за адресою листування, вказаною в матеріалах справи, отримано представником позивача Бельцовою за адресою, яка неодноразово вказувалась у заявах позивача, адресованих суду, 04 березня 2015 року.

11 травня 2018 року, не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Астаф`єва І. В., в інтересах АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., направила апеляційну скаргу, порушивши питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги (далі - ЦПК України), провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» якого встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких

не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., подану представником Астаф`євою І. В. , на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції закону, що діяв до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції

в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Перевіривши доводи касаційної скарги, а також матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Установивши, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та 4 березня 2015 року отримав копію повного тексту оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 24 лютого 2015 року, але з апеляційною скаргою звернувся тільки 15 травня 2018 року, тобто після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, та не надав доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., поданою представником Астаф`євою І. В. , у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження через відсутність обставин непереборної сили.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що посилання у касаційній скарзі на те, що через прийняття 2 березня 2015 року правлінням Національного банку України постанови № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» та прийняття у той же день виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», банк було обмежено в здійсненні операційної діяльності, всі доручення на представництво інтересів АТ «Дельта Банк» були скасовані, а постійна ротація персоналу призвела до втрати документів у судовиї справах, і саме це перешкодило своєчасній подачі апеляційної скарги в межах строків, встановлених цивільним процесуальним законодавством, не є обставинами непереборної сили і не спростовують висновку суду апеляційної інстанції.

Наведеним обставинам дана оцінка апеляційним судом і не встановлено передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України підстав для поновлення пропущеного банком річного строку.

Отже, обґрунтованим є висновок апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою АТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова В. В., поданою Астаф`євою І. В. , на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2015 року у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК Українисуд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки ухвала апеляційного суду є законною та обґрунтованою, ухвалена з дотриманням вимог процесуального закону, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної

чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

З огляду на те, що судом касаційної інстанції рішення не змінюється

та не ухвалюється нове рішення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції,

а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи

у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, подану представником Астаф`євою Іванною Віталіївною, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 23 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська