Справа № 366/323/20
Провадження № 2/366/248/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 червня 2020 року Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючої-судді Гончарука О.П.,

при секретарі: Потопальській О.В.,

за участю сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Іванківського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.09.2019 року ОСОБА_3 визнано винним за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 (двохста) годин громадських робіт. Слідством встановлено, що 06.05.2018 року ОСОБА_3 знаходячись на пасовищі біля с.Федорівка Іванківського району Київської області на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, які в нього склались із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умисно, останній наніс останній три удари дерев`яною палицею по ногах, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців лівого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Проходила курс лікування після отримання легких тілесних ушкоджень, вона витратила на лікування 3308,19 грн., тобто їй спричинена матеріальна шкода на вказану суму. Крім того, зазначила, що їй було завдана моральна шкода, яка полягала в тому, що вона пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттям розгубленості, обурення, тривоги, страху за своє здоров`я та майно. Наслідки події, що сталась потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу (на лікування, проведення правових заходів), обумовили необхідністю залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання в розмірі 20000,00 грн.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідачем ОСОБА_3 відзив суду не подано, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмови в повному обсязі, у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів щодо встановлення вини ОСОБА_3 у вчиненні вказаного злочину. Також позивачем не зазначено, яких саме моральних та психологічних страждань ним зазнано, як і не підтверджено належними засобами доказування заявленого до відшкодування розміру моральної шкоди у 20 000,00 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, встановлено наступне.

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 11.09.2019 р. (справа № 366/2306/18, кримінальне провадження № 000276) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним за ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Судовим слідством встановлено, що 06.05.2018 року, близько 07-ї години, більш точний час не встановлено, ОСОБА_3 , знаходячись на пасовищі, що розташоване поблизу с. Федорівка Іванківського району Київської області, за межами населеного пункту, на відстані 230 м. від сільського ставу та 550 м. від вул. Миру, вказаного вище населеного пункту, на ґрунті раптово виниклих, особистих неприязних відносин, які у нього склались із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс три удари дерев`яною палицею, яку він тримав у правій руці по ногах ОСОБА_1 , чим спричинив останній тілесні ушкодження, а саме синці лівого колінного суглобу, нижньої третини лівої гомілки, зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідач ОСОБА_3 , в даній цивільній справі заперечував проти позовних вимог, посилаючись на відсутність його вини у завданні тілесних ушкоджень Позивачу, не надав суду доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що обставини, встановлені Вироком Іванківського районного суду Київської області від 11 вересня 2019 року у справі №366/2306/18 про визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в частині, чи мали місце відповідні дії та чи вчинені вони відповідною особою, не спростовані Відповідачем та повинні бути враховані судом при розгляді даної цивільної справи про відшкодування моральної та моральної шкоди

Посилаючись на наявність вищевказаного вироку, а також на те, що в результаті дій ОСОБА_3 . Позивачу було завдано матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним цивільним позовом про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, пов`язаної з придбанням лікарських засобів в розмірі 3308,19 грн., та моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн.

Стосовно позовної вимоги про відшкодування майнової шкоди в розмірі 3308,19 грн. Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В обґрунтування даної позовної вимоги позивач покликалась на те, що в результаті протиправних щодо неї винних дій відповідача, їй було завдано тілесних ушкоджень у вигляді синців лівого колінного суглобу, нижньої третини лівої гомілки, зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, у зв`язку з чим вона витрачала відповідні кошти, пов`язані з лікуванням даного ушкодження.

На підтвердження даних обставин позивачем надано суду оригінали копії касових чеків з аптечного закладу (а.с. 6), зі змісту яких вбачається, що ним придбавалися медикаменти на загальну суму у 3308,19 грн.

Частинами 1-3 статті 22 Цивільного кодексу України (надалі «ЦК України») визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 1 статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Зі змісту вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.09.2019 року у справі №366/2306/18 вбачається, що потерпілій ОСОБА_1 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців лівого колінного суглобу, нижньої третини лівої гомілки, зовнішньої поверхні правого колінного суглобу, що відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Зі змісту наданих позивачем суду чеків вбачається, що ним придбавалися лікарські засоби.

Сама подія, внаслідок якої позивачу було спричинено легких тілесних ушкоджень мала місце 06.05.2018 року. Слід вважати витратами позивача на лікування внаслідок спричиненого порушення слід стягнути з відповідача на його користь в повному обсязі.

Стосовно позовної вимоги про стягнення відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000,00 грн., суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала:

1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки;

2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт;

3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши доводи позивача щодо завданої йому моральної шкоди, форм її прояву, заявленого до відшкодування розміру завданої моральної шкоди у 20 000,00 грн., суд звертає увагу на те, що належних доказів на підтвердження саме такого розміру завданої моральної шкоди позивачем суду не надано.

Так, обґрунтовуючи форми прояву завданої позивачу моральної шкоди, його представник в судовому засіданні покликався на те, що моральної шкоди було завдано Позивачу у зв`язку з фізичним болем, що призвело до моральних страждань.

Враховуючи зазначене, проаналізувавши пояснення представника позивача в судовому засіданні щодо форм прояву завданої моральної шкоди, зважаючи на те, що наявними в матеріалах справи документами підтверджується факт завдання відповідачем позивачу легких тілесних ушкоджень, суд приходить до висновку про те, що в рамках даної цивільної справи позивачем доведено факт завдання йому моральної шкоди відповідачем.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що в рамках даної цивільної справи доказуванню підлягає не лише факт завдання моральної шкоди та конкретних форм її прояву, а й заявлений до відшкодування розмір у 20 000,00 грн.

Доказів на підтвердження того, що розмір моральної шкоди позивачу за наслідками дій відповідача становить саме 20 000,00 грн., позивачем суду не надано.

Отже, враховуючи конкретні обставини спірних правовідносин, враховуючи висновки вироку Іванківського районного суду Київської області від 11.09.2019 року у справі №366/2306/18 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 125 КК України, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відшкодування розміру моральної шкоди у розмірі 5000,0 грн., оскільки вважає вказаний розмір розумним, справедливим та адекватним способом відновлення порушеного немайнового права позивача.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Проаналізувавши доводи сторін, вимоги чинного законодавства України, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати слід розподілити відповідно до статті 141 ЦПК України.

На підставі наведеного, відповідно до ст. ст. 22, 23, 1167 Цивільного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріальну шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України в розмірі 3308 грн. 19 коп., та сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , моральну шкоду завдану вчиненням кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України в розмірі 5000 грн. 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи,зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 03.07.2020 року.

Суддя: О.П. Гончарук