Справа № 369/5420/20
Провадження № 2/369/3178/20
22.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Пінкевич Н.С.,
секретаря Одинцов О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Відділ реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
У травні 2020 року позивачі звернулись з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила користування житлом. Свої вимоги мотивує тим, що вони є співвласниками квартири яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в якій зареєстровані та проживають. Відповідач по справі є колишнім чоловіком ОСОБА_2 , шлюб розірваний ще в 2002 році. Відповідач по справі зареєстрований в квартирі, але з 2000 року в квартирі не проживає. За час відсутності відповідач квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує. Оскільки відповідач не проживає без поважних причин тривалий час, причини відсутності є не поважними, тому просили суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати покласти на відповідача.
У судове засідання позивачі та їх представник не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені, представник подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав. Просила задоволити позов. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання ОСОБА_4 не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відзив на позов не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У судове засідання третя особа Відділу реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
При розгляді справи судом встановлено, що 25 грудня 1995 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право власності на житло на праві приватної спільної сумісної власності, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 156, ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України, до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать дружина, діти і батьки.
Відповідач по справі не є членом сім`ї власника.
Відповідно до ч. 4 ст. 156 Житлового кодексу України припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє колишніх членів сім`ї права користування займаним приміщенням.
Ст.ст. 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла.
Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставі і в порядку, передбаченому законом.
За ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» визначає, що у справах про визнання наймача або членів його сім`ї такими, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Факт не проживання більше року ОСОБА_4 також підтверджується актом на предмет проживання депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Бугери С.М. від 10 лютого 2020 року та актом про фактичне не проживання особи на території Софіївсько-Борщагівської сільської ради за місцем реєстрації у складі депутата Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Бугери С.М. та сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 10 лютого 2020 року.
Судом встановлено, що тривалий час відповідач ОСОБА_4 не проживає у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , не мав перешкод в користуванні і спірним житловим приміщенням, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по його утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив, з заявами про вселення на спірну житлову площу не звертався.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_4 втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад один рік, що відповідно до вимог ст.ст. 29, 405 ЦК України дає підстави суду визнати відповідача таким, що втратив право користуватись житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 42, 81, 89, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Відділ реєстрації місця проживання та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задоволити.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Києво-Святошинським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич