Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

за участю секретаря судового засідання Брідні О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Волноваського районного суду Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території та встановлення факту родинних відносин,

встановив:

13 травня 2020 року заявник звернувся до Волноваського районного суду із вказаною заявою. Посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України, у м. Донецьку, Донецької області, помер його дядько, ОСОБА_2 . Лікарського свідоцтва про смерть не залишилось, залишилась лише довідка про причину смерті, яка була видана "Відділом судово-медичної експертизи трупів Республіканського бюро судово-медичної експертизи". Причиною смерті стала атеросклеротична хвороба серця. Волноваським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті у зв`язку з тим, що довідка про причину смерті не відповідає вимогам діючого законодавства. Встановлення факту смерті є необхідним для отримання свідоцтва про смерть українського зразку.

У ході складання заяви про встановлення смерті виявилось, що заявник має розбіжності в написанні його прізвища та прізвища дядьки, а саме його прізвище « ОСОБА_1 » а дядьки - « ОСОБА_2 ».

Відповідно його свідоцтва про народження батьками заявника були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ».

Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03.03.2009р.

Відповідно Довідки про народження Будьонівського відділу ЗАГС (ДНР) батьками його батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Відповідно свідоцтва про народження його дядька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Відсутність документів про народження його батька з підконтрольній території України, перешкоджають встановленню родинних відносин з дядьком та оформленню спадкових прав.

Тому просив встановити факт того, що він доводиться племінником ОСОБА_2 та встановити факт його смерті на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, у заяві зазначив, що просить розглянути справу без його присутності.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.8 ч.1ст.315ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути розглянуті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Положеннями ст. 2 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» передбачено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях.

Крім того, вирішуючи питання щодо оцінки доказів у справі, суд застосовує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства є джерелом права, зокрема рішення у справах "Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey", "Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ilascu and Others v. Moldova and Russia", де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Ураховуючи наведене, а також ключове значення, яке має встановлення факту смерті для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, суд бере до уваги та надає оцінку документам про смерть особи, як доказами у справі документам, що видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з довідкою про причину смерті, виданою " Відділом судово-медичної експертизи трупів Республіканського бюро судово-медичної експертизи", ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьку Донецької області, яка є тимчасово окупованою територією України, через атеросклеротичну хворобу серця.

Заявник звернувся до Волноваського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для проведення державної реєстрації факту смерті, однак отримав відмову у проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що довідка про причину смерті не відповідає вимогам діючого законодавства.

Реалізувати своє право на отримання свідоцтва про смерть заявник не має можливості, оскільки не може зареєструвати смерть в органах державної реєстрації, а документи, які підтверджують факт його смерті є недійсними через те, що видані незаконними органами.

Згідно з ч.2ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вимоги про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягають задоволенню.

З приводу вимог щодо встановлення факту родинного зв`язку з померлим ОСОБА_2 суд зазначає таке.

Відповідно паспорту заявника, його прізвище ОСОБА_1 .

Відповідно його свідоцтва про народження батьками заявника були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_5 » та « ОСОБА_6 ».

Батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 03.03.2009р.

Відповідно Довідки про народження Будьонівського відділу ЗАГС (ДНР) батьками його батька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Відповідно свідоцтва про народження його дядька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 були: (мовою оригіналу) « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Відповідно положень ч.5 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з п. 1Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин, прийняття спадщини та належності правовстановлюючого документу необхідне заявнику для здійснення його спадкового права, яке іншим способом він підтвердити не має можливості.

Під час розгляду справи в суді вказані факти були доведені матеріалами справи.

Дослідивши зібрані по справі докази у сукупності, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвищ у паспортах заявника та його померлого дядьки виникли через їх різний переклад різними особами під час їх оформлення, тому суд прийшов до висновку, що заявник є племінником померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту родинних відносин підлягають задоволенню, оскільки встановлення вказаного факту надають заявнику можливість отримати свідоцтво про смерть сестри та здійснити його спадкове право.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263-265, 273, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Волноваський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України та встановлення факту родинних відносин, задовольнити.

Встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження м. Донецьк, Донецької області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьку Донецької області внаслідок атеросклеротичної хвороби серця.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та померлим ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , як племінник та дядько.

Рішення про встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Є.І. Мохов