КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/2823/17
Провадження № 2-о/488/1/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Криницької Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до зацікавленої особи Відділу опіки та піклування при адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради "про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу"

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, посилаючись на те, що фактично вона проживає в АДРЕСА_1 , а зареєєстровна по АДРЕСА_2 . За адресою фактичного проживання вона з січня 1995 року проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і жінка без укладання шлюбу. Разом з ними проживав батько чоловіка - ОСОБА_4 , та сестра чоловіка ОСОБА_5 , яка є недієздатною. Чоловік був призначений її опікуном.

В ІНФОРМАЦІЯ_1 1997 ІНФОРМАЦІЯ_2 батько чоловіка ОСОБА_4 . До смерті він заповідав належний йому будинок по АДРЕСА_1 своєму синові ОСОБА_3 . Чоловік після смерті батька до нотаріальної контори не звертався, оскільки проживав разом з батьком до дня смерті останнього. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік. Після його смерті вона залишилась проживати в будинку, оскільки продовжувала опікуватись недієздатною сестрою чолові ка, про що було винесено відповідне рішення Миколаївської міської ради. Встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_3 їй необхідно для вирішення питання про прийняття спадщини.

В судове засідання надійшла заява представника заявника про розгляд справи без участі сторони та її представника.

Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Частина перша статті 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами першою, третьою статті 5 ЦК України передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності; якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 ІНФОРМАЦІЯ_2 . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 ІНФОРМАЦІЯ_3 2004 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Частиною першою ст. 550 ЦК Української РСР 1963 року строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Із наданих заявницею документів вбачається, що спадщина відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкове майно складається з будинку по АДРЕСА_1 , який належав батькові померлого ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право спадщину за заповітом, виданого 30.01.1979 року П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою по реєстру № 394. 27 жовтня 1992 року ОСОБА_4 заповідав вказаний будинок синові ОСОБА_3 , про що свідчить нотаріально посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі № 2-3405 П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори. Як зазначає заявниця на час смерті ОСОБА_4 в будинку проживали та були зареєстровані його діти син ОСОБА_6 та дочка ОСОБА_5 , що відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР вважалося прийняттям спадщини.

Наявність заповіту на користь ОСОБА_3 не впливає на спадкування ОСОБА_5 , оскільки вона як інвалід з дитинства 2 групи з 01.09.1992 року відповідно до ст.535 УК УРСР незалежно від змісту заповіту, успадковує не менше двох третин частки, яка належала б кожному із спадкоємців за законом (обов`язкова частка).

Крім того, відповідно до інформації П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 25.10.2019 року № 924/02-14/470-2000 16 листопада 2000 року заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви про прийняття спадщини від рідної сестри спадкодавця ОСОБА_7 . Зазначена інформація містить також відомості про прийняття спадщини сестрою померлого ОСОБА_5 , яка відповідно до копії паспорта, що мається у спадковій справі, була зареєстровна за вище зазначеною адресою з 27 травня 1997 року.

Таким чином, спадщина, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , була прийнята колом спадкоємців за законом, передбачених ст. 530 ЦК України 1963 року.

Відповідно до встановленого та роз`яснень, які містяться в п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується

чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила

Цивільного кодексу Української РСР, у

тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Коло спадкоємців за законом статті 529-532 ЦК УРСР - не передбачали право на спадкування за законом особи, яка не перебувала у шлюбі зі спадкодавцем.

Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. Разом з тим відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Крім того відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

ВП ВС в постанові від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18 зробила висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

У справі, яка розглядається, встановлення факту, про який просить заявниця, не породжує юридичних наслідків, а саме - виникнення права на спадкування, оскільки як зазначалося вище, вона відповідно до закону, який діяв на час відкриття спадщини, не входить до кола спадкоємців за законом, спадщина є прийнятою належними спадкоємцями другої черги за законом.

За наведених обставин, а також враховуючи той факт, який вбачається з письмових пояснень заявниці щодо того, що вона не визнає належною спадкоємицею сестру ОСОБА_3 ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про те, що встановлення заявленого в заяві факту пов`язане з вирішенням спору про право, тому заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, 293, 294 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що вона має право звернутись до суду з позовом до відповідних осіб про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суд в 15-денний строк

Суддя Г.М. Лазарева