Провадження № 2/522/721/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: судді - Бондар В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Бойко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -
Позивач 07.11.2019 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме квартири АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог відзначено, що з 23.07.2005 року по 07.12.2009 року ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За період перебування у шлюбі, за кошти, які переважно (на 2/3 частини) належали ОСОБА_1 на праві особистої приватної власності, була придбана квартира АДРЕСА_1 , а тому 2/3 квартири є особистою власністю позивача, а 1/3 квартири є спільною сумісною власністю подружжя, яка придбана за кошти ОСОБА_2 , які набуті подружжям за час шлюбу, а тому має бути поділена порівну між сторонами. Відповідно вся квартира має бути поділена наступним чином 5/6 часток ОСОБА_1 , а 1/6 частка ОСОБА_2 .
Ухвалою суду від 18.11.2019 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 15.01.2020 року.
15.01.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 24.02.2020 року.
24.02.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, підготовче засідання відкладено на 24.03.2020 року.
24.03.2020 року у зв`язку з неявкою сторін, та запровадженням в Україні карантину, підготовче засідання відкладено на 22.04.2020 року.
22.04.2020 року судом закрито підготовче провадження, а справу призначено до розгляду по суті на 22.06.2020 року.
У судове засідання 22.06.2020 року сторони не з`явилися, викликані належним чином, від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримані.
Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою.

Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 23.07.2005 року по 07.12.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується рішенням Приморського районного суду м. Одеси у справі №2-2869/2009 від 07.12.2009 року, яким шлюб між сторонами було розірвано.

06.01.2006 року між підприємством ТОВ «Берег-Будгруп» () та пайщиками ОСОБА_2 і ОСОБА_1 було укладено Договір №373 про дольову участь в будівництві житла, відповідно до якого пайщики зобов`язалися взяти рівно дольову участь в будівництві житлового будинку, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Згідно п. 4.1 вказаного Договору, загальна вартість придбаної квартири складає 503421,88 гривень.

Згідно квитанції №43-11210/1 від 24.01.2007 року ОСОБА_1 сплачено ТОВ «Берег-Будгруп» 349965,00 грн.

Згідно квитанції №46-1121Т/1 від 29.01.2007 року ОСОБА_2 сплачено на користь ТОВ «Берег-Будгруп» 93046,25 грн.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.07.2018 року № 130621161 квартира АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частці - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

За загальним правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові № 725/1776/18 від 12.02.2020 року, норми сімейного кодексу свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Оскільки в даному випадку, презумпцію спільності майна подружжя, яке набуто ними в період шлюбу, спростовує позивач, то саме на ОСОБА_1 покладається тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції.

В даному випадку, ОСОБА_1 посилається на те, що сплачені нею 349965 гривень за придбання квартири є її особистою власністю, так як складалися з особистих накопичень набутих до шлюбу за участі її батьків.

Однак, будь-яких доказів того, що вказані кошти є її особистою власністю позивачка суду не надала.

За таких обставин, суд вважає, що обставини, які необхідні для спростування презумпції спільності майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яке набуто ними в період шлюбу, не встановлені, а тому підстав відступати від вказаної презумпції у суду немає.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню, з визнанням квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з поділом цього майна між ними в рівних частках.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Поділити квартиру АДРЕСА_1 між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) в рівних частках, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 02. 07.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар