КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №361/2284/19
Апеляційне провадження №22-ц/824/2934/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Коцюрби О.П., Нежури В.А., із участю секретаря Потоцької О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просила визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку (пай), площею 0,3636 га, кадастровий номер :06:009:0101, яка відноситься до території Калитянської селищної ради,

земельну ділянку (пай), площею 0,4678 га, кадастровий номер :05:007:0090, яка відноситься до території Калитянської селищної ради,

земельну ділянку (пай), площею 0,6424га, кадастровий номер :03:018:0073, яка відноситься до території Калитянської селищної ради.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті її чоловіка ОСОБА_9 відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого входять спірні земельні ділянки ( паї ). Вона як спадкоємиця першої черги за законом в установлений законом строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а інші спадкоємці ( діти спадкодавця ) із відповідними заявами про прийняття спадщини після смерті батька не зверталися.

Таким чином вона є єдиним спадкоємцем майна померлого, хто у встановлений строк та визначений законом спосіб прийняв спадщину.

Однак, при оформленні своїх спадкових прав, нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку (пай), площею 0,3636 га, кадастровий номер :06:009:0101, яка відноситься до території Калитянської селищної ради, земельну ділянку (пай), площею 0,4678 га, кадастровий номер :05:007:0090, яка відноситься до території Калитянської селищної ради, в іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення, місцевий суд зазначив, що вказані дві земельні ділянки з кадастровими номерами :05:007:0090, площею 0,4678 га, і :06:009:0101, площею 0,3636 га, дійсно належали спадкодавцю на праві власності станом на день його смерті.

Права власності на вказані земельні ділянки станом на день смерті спадкодавець не втратив, тому воно успадковане його спадкоємцем першої черги - дружиною, яка набула право власності на вказане майно на законних підставах.

Що стосується третьої земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0073, площею 0,6424 га, то в витягу з державного земельного кадастру вказано, що вказана земельна ділянка хоча і сформована та їй визначено кадастровий номер, але в реєстрі зазначено вид права: право постійного користування земельною ділянкою.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що спадкодавець при житті отримав дану земельну ділянку у власність і що станом на день його смерті він був її власником, позивач суду не надав, а наданий витяг з Державного земельного кадастру спростовує такі доводи позивача.

Закон не передбачає набуття спадкодавцем права власності в порядку спадкування на майно, яке належало спадкодавцю на праві користування і на яке спадкодавець при житті не набув права власності. Для отримання особою права власності на таке майно законом визначено інший порядок.

Не погоджуючись із ухваленим судом рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року в частині залишених без задоволення вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити ці вимоги.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що ОСОБА_9 на підставі рішення Броварської районної державної адміністрації від 12.212.2001р. №545 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СВАТ "Агрокомбінат Калита" розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) ( а.с. 10 ).

Згідно із витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.09.2018р. вказана земельна частка (пай) була поділена на три окремих земельних ділянки:

Ділянку, площею 0,3636 га,з кадастровим номером :06:009:0101, місце розташування: Київська обл., Броварський район, Калитянська селищна рада; цільове призначення: 2.1; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання: пай; форма власності: приватна власність; дата державної реєстрації: 19.03.2016; у відомостях про право власності/право постійного користування зазначено вид права: право власності; інформація про власника: ОСОБА_9 ;

ділянку, площею 0.4678 га,з кадастровим номером :05:007:0090, місце розташування: Київська обл., Броварський район, Калитянська селищна рада; цільове призначення: 2.1; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання: пай; форма власності: приватна власність; дата державної реєстрації: 19.03.2016; у відомостях про право власності/право постійного користування зазначено вид права: право власності; інформація про власника: ОСОБА_9 ;

ділянку, площею 0,6424 га,з кадастровим номером :03:018:0073, місце розташування: Київська обл., Броварський район, Калитянська селищна рада; цільове призначення: 2.1; категорія земель: землі сільськогосподарського призначення; вид використання: пай; форма власності: приватна власність; дата державної реєстрації: 19.03.2016; у відомостях про право власності/право постійного користування зазначено вид права: право постійного користування земельною ділянкою; інформація про власника: ОСОБА_9 . ( а.с. 12-23 ).

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб ( а.с. 8 ).

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ( а.с. 7 ).

Листом Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області від 26.10.2018 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9 через відсутність правовстановлюючих документів на них ( а.с. 25 ).

Із копії спадкової справи померлого ОСОБА_9 вбачається, що у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця звернулася його дружина ОСОБА_1 ( а.с. 40 ).

01 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом ( а.с. 2-5 ).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково ( а.с. 130-134 ).

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_9 право власності на земельну ділянку (пай), площею 0,3636 га, кадастровий номер :06:009:0101, яка відноситься до території Калитянської селищної ради, земельну ділянку (пай), площею 0,4678 га, кадастровий номер :05:007:0090, яка відноситься до території Калитянської селищної ради.

В іншій частині позову відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення місцевий суд зазначив, що суд вважає можливим визнати, що вказані дві земельні ділянки з кадастровими номерами :05:007:0090 площею 0,4678га і :06:009:0101 площею 0,3636га дійсно належали спадкодавцю на праві власності станом на день його смерті. Цьому підтвердженням є витяги з державного земельного кадастру, де внесено відомості про вказані вже сформовані земельні ділянки і про їх власника ОСОБА_9 , а також про вид права: право власності. Право власності спадкодавця на кожну з двох вказаних земельних ділянок виникло з наявного у нього права на частку (пай). Права власності на вказані земельні ділянки станом на день смерті спадкодавець не втратив, тому воно успадковане його спадкоємцем першої черги - дружиною, яка набула право власності на вказане майно на законних підставах.

Що стосується третьої земельної ділянки з кадастровим номером :03:018:0073, площею 0,6424 га., то в витягу з державного земельного кадастру вказано, що вказана земельна ділянка хоча і сформована та їй визначено кадастровий номер, але в реєстрі зазначено вид права: право постійного користування земельною ділянкою.

Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що спадкодавець при житті отримав дану земельну ділянку у власність і що станом на день його смерті він був її власником, позивач суду не надав, а наданий витяг з ДЗК спростовує такі доводи позивача.

Проте, на переконання апеляційного суду, місцевий суд помилково прийшов до висновку, щодо відмови в задоволенні позовних вимог з приводу визнання права власності на земельну, з кадастровим номером :03:018:0073, площею 0,6424 га., враховуючи наступне.

Пунктом 1 ст. 92 Земельного кодексу України визначено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Відповідно до пункту 1 Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі ( на місцевості ).

Таким чином, на переконання апеляційного суду, розпайовані землі колективної власності не могли бути передані членам підприємства,

кооперативу, товариства в постійне користування.

Відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр України», державний земельний кадастр України - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їйкадастрового номера.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 0,6424 га. є сформованою, проведена її державна реєстрація та присвоєно кадастровий номер :03:018:0073 ( а.с. 21 ).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер НВ-018 від 13.09.2018 року, земельна ділянка площею 0,6424 га., кадастровий номер :03:018:0073 зареєстрована Управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області відноситься до приватної форми власності, вид використання пай за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( там же ).

Крім того, з роздруківки інформації з офіційного сайту «Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру», вбачається, що земельна ділянка :03:018:0073, площею 0,6424 га. відноситься до приватної власності з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 144 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, посилання суду першої інстанції на наявність запису у витягу з державного земельного кадастру про право постійного користування, на переконання апеляційного суду, з урахуванням вищевикладеного, не є правовою підставою для відмови в задоволенні заявлених позовних вимог з приводу земельної ділянки, площею 0,6424 га., оскільки право власності на вказану земельну набуто у відповідності до ст. 328 Цивільного кодексу України на підставах, що не заборонені законом.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 328, 1216 ЦК України, помилково ухвалив рішення щодо залишення без задоволення частини позову.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , на переконання апеляційного суду, знайшли підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню в частині оскаржених вимог із ухваленням нового про задоволення таких вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю.

Законність та обґрунтованість судового рішення, що не оскаржується ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції не переглядається у відповідності до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України, оскільки ним ( судом ) не встановлено порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування, в частині відмови в задоволенні позову скасувати і ухвалити за цими вимогами нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку, площею 0,6424 га, розташовану на території Калитянської селищної ради, Броварського району,Київської області, кадастровий номер :03:018:0073, зареєстрованої управлінням Держгеокадастру у Броварському районі Київської області 19 березня 2016 року.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.П. Коцюрба

В.А. Нежура