Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 759/7197/15-ц

провадження № 61-43505св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг-Групп», ОСОБА_2 ,

треті особи:Державне казначейство України в м. Києві, Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року у складі судді Ул`яновської О. В. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Невідомої Т. О., Гаращенка Д. Р., Пікуль А. А.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг-Групп» (далі - ТОВ «Укрспецторг-Групп»), ОСОБА_2 про визнання недійсними прилюдних торгів.

Позовна заява мотивована тим, що він був засуджений до позбавлення волі з конфіскацією майна. Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 06 травня 2001 року відкрито виконавче провадження щодо конфіскації майна, - 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , що належала йому на праві спільної сумісної власності. 28 серпня 2012 року на прилюдних торгах ТОВ «Укрспецторг-Групп» в порядку конфіскації було реалізоване його нерухоме майно, переможцем яких став ОСОБА_2 . Прилюдні торги з продажу майна відбулися з порушенням Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 та статті 659 ЦК України, оскільки ТОВ «Укрспецторг-Групп» оприлюднив інформацію щодо проведення прилюдних торгів майна боржника на сім днів пізніше встановленого строку. Відповідач не надав інформацію щодо проценту зносу квартири, частиною якої є майно боржника, надав недостовірну інформацію площі даної квартири, несвоєчасно повідомив боржника про дату, час та місце проведення прилюдних торгів.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив визнати недійсними прилюдні торги з продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , проведені 28 серпня 2012 року ТОВ «Укрспецторг-Групп», переможцем яких визнано ОСОБА_2 ; визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів з продажу 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 від 04 жовтня 2012 року, виданий Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Блащуку В. Ю.; визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане на ім`я ОСОБА_2 щодо 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що прилюдніторги відбулись відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 і не можуть бути визнані недійсними, адже при розгляді справи в суді не встановлено, що при їх проведенні були порушені права та законні інтереси позивача у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення висновок суду про те, що в судовому засіданні не встановлено порушень правил проведення торгів. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що прилюдні торги з реалізації 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 були проведені на підставі виконання вироку Київського обласного суду від 21 грудня 2000 року про засудження ОСОБА_1 до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього його майна.

Допущені порушення процедури проведення прилюдних торгів не призвели до порушення прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15 головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2018 року ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції частково та ухвалити у справі нове рішення.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 13 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачеві.

Ухвалою Верховного Суду від 10 червня 2020 року вказану справу призначено до судового розгляду у складі колегіїз п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій встановили, що прилюдні торги з реалізації 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 були проведені на підставі виконання вироку Київського обласного суду від 21 грудня 2000 року про засудження ОСОБА_1 до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього його майна. Посилаючись на цю обставину, апеляційний суд дійшов висновку, що право власності позивача було припинено внаслідок конфіскації відповідно до пункту 10 частини першої статті 346 ЦК України, разом з тим такий висновок апеляційного суду є помилковим. Встановивши факт порушення процедури проведення прилюдних торгів, та вказавши, що це не призводить до прошення прав позивача, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, який суперечить частині шостій статті 41 Конституції України. Недотримання ТОВ «Укрспецторг-Групп» процедури проведення прилюдних торгів порушує право позивача. Зібрані у справі докази не були досліджені щодо наявності порушень Тимчасового положення під час проведення прилюдних торгів, а також впливу цих порушень на результати торгів та інтереси позивача.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Вироком Київського обласного суду від 21 грудня 2000 року ОСОБА_1 засуджено до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11 березня 1998 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в рівних частинах: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 44).

06 травня 2011 року Відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження про конфіскацію майна, яке належить ОСОБА_1 , а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 .

21 лютого 2012 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду було визнано незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві при проведенні оцінки майна боржника 15 грудня 2010 року та зобов`язано Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві надати ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 можливість першочергово придбання майна, що знаходиться у сумісній власності боржника, а саме 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 7-10).

Додатковою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року було зобов`язано Відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві провести оцінку вартості 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 за цінами, які були в період протягом шести місяців з дня відкриття виконавчого провадження (з 06 травня 2011 року по 06 листопада 2001 року) (т.1, а.с.11-13).

Відповідно до висновку про незалежну оцінку майна від 28 травня 2012 року, ринкова вартість 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,9 кв. м, станом на 26 квітня 2012 року становить 18 175 грн (т.1, а.с. 15).

10 серпня 2012 року опубліковано повідомлення про проведення прилюдних торгів 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 (т.1, а.с. 17, 18).

Відповідно до повідомлення від 13 серпня 2012 року ТОВ «Укрспецторг-Групп», повідомив представника боржника ОСОБА_1 про дату проведення прилюдних торгів (т.1, а.с. 19).

Відповідно до акта проведення прилюдних торгів від 04 жовтня 2012 року, переможцем торгів 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_2 (т.1, а.с. 23).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) у редакції, чинній на дату проведення виконавчих дій, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів, є оформленням купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу; або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038 (далі - Тимчасове положення).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6).

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18).

Пунктом 30 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв`язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред`явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, задоволенню не підлягає.

Ураховуючи, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, такий правочин може визнаватися недійсним у судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Отже, головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, які могли вплинути на результати торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2988цс15, від 29 червня 2016 року у справах № 6-370цс16 та № 6-547цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 6-231цс17.

Суд апеляційної інстанції встановив, щоприлюдні торги з реалізації 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 були проведені на підставі виконання вироку Київського обласного суду від 21 грудня 2000 року про засудження ОСОБА_1 до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього його майна. Вказаний вирок був залишений без змін на підставі ухвали Верховного Суду України від 22 березня 2001 року.

Право власності ОСОБА_1 на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 було припинено внаслідок конфіскації відповідно до пункту 10 частини першої статті 346 ЦК України.

Отже, прилюдні торги не порушують прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

Повідомлення про проведення прилюдних торгів від 13 серпня 2012 року було направлено ТОВ «Укрспецторг-Групп» поштою на адресу представника боржника - ОСОБА_3 18 серпня 2012 року та було отримано адресатом 21 серпня 2012 року, що підтверджується копією поштового конверта, штрихкодовий ідентифікатор 203, та листом УДППЗ «Укрпошта» від 14 січня 2013 року № 38-03/1-Б-21 (т.1, а.с.19-21).

Відповідно до інформації про повідомлення, кінцевий термін для реєстрації для участі в торгах припадав на 16 серпня 2012 року (т. 1, а.с. 17).

В інформації про лот було допущено помилку при зазначенні інформації щодо об`єкта торгів, зокрема, житлової площі, площі коридору, матеріалу стін та покрівлі (т. 1, а.с.18).

Доводи касаційної скарги про те, що недотримання ТОВ «Укрспецторг-Групп» процедури проведення прилюдних торгів порушує право позивача, є безпідставними, оскільки позивачем не доведено порушення його прав і законних інтересів при проведенні прилюдних торгів.

Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про те, що підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів стосовно установлених обставин справи, містять посилання на факти, які були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк