КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 760/5871/18

номер провадження: 22-ц/824/5159/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Орел П.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року у складі судді Кушнір С.І., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Люсан», Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Люсан» (далі - ТОВ «Люсан»), Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що наказом № 1-К від 01 грудня 2009 року вона була призначена директором ТОВ «Люсан», а 12 серпня 2010 року загальними зборами учасників (засновників) ТОВ «Люсан» було прийнято рішення, яке оформлене протоколом №7, про її звільнення з посади директора з 01 вересня 2010 року та про призначення на посаду директора ОСОБА_2 з 02 вересня 2010 року. На підставі вказаного протоколу, наказу №3-К від 01 вересня 2010 року та відповідно до ст.ст. 47, 116 КЗпП України в її трудову книжку було внесено запис про звільнення за угодою сторін з 01 вересня 2010 року. Зазначала, що з нею було проведено повний розрахунок та видано трудову книжку, а відтак трудові відносини між нею та відповідачем ТОВ «Люсан» були припинені. Вказувала, що з часу звільнення вона ніяких адміністративно-господарських та організаційно-розпорядчих функцій у ТОВ «Люсан» не виконує, відповідача перед третіми особами не представляє та не підписує від його імені жодних документів, а тому не є уповноваженою особою ТОВ «Люсан». Зазначала, що 01 вересня 2010 року вона була прийнята на посаду вчителя етики подружнього життя, основ християнської психології у комунальному закладі Тернопільської обласної ради «Колегіум-інтернат «Знамення» з поглибленим вивченням предметів духовного просвітницького спрямування у селі Зарваниця Теребовлянського району», а на даний час вона працює на посаді заступника начальника управління освіти і науки Тернопільської обласної державної адміністрації.

Вказувала, що відповідно до рішення загальних зборів учасників ТОВ «Люсан» від 12 серпня 2010 року, оформленого протоколом № 7, новому керівнику товариства ОСОБА_2 було доручено здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією відповідних змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Разом з тим, відповідач не вжив необхідних заходів для внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про що позивачу стало відомо лише у 2017 року. Зазначала, що з інформації про юридичну особу ТОВ «Люсан», яка міститься на сайті Міністерства юстиції України, вона зазначена і як керівник ТОВ «Люсан», і як підписант, що є недостовірною інформацією та порушує її права й може негативно вплинути на її ділову репутацію.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила визнати недостовірними відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта ТОВ «Люсан», а саме, «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_1 (керівник, підписант)»; встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що воно є підставою для державного реєстратора Солом`янської районної в місті Києві державної адміністраціївиключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про ОСОБА_1 , як керівника та підписанта ТОВ «Люсан».

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції у оскаржуваному рішенні зазначив протилежні висновки про те, що позивач звільнена з посади керівника ТОВ «Люсан», а відтак не є його директором, та водночас, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Люсан», не усунула підстави для зупинення розгляду документів, поданих нею для державної реєстрації зміни керівника.Зазначає, що на час подання до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністраціїдокументів для проведення державної реєстрації зміни керівника (січень-лютий 2018 року) та подання позову до суду (18 березня 2018 року) діяв Закон України «Про господарські товариства» та Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в редакції від 06 січня 2018 року. Вказує, що згідно зі ст.41 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» рішення загальних зборів товариства оформлюється протоколом, який підписується головою та секретарем зборів. Саме такий примірник протоколу вона подала до Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, нотаріальне засвідчення підписів станом на день складання протоколу законодавством не вимагалось. З моменту звільнення вона не зобов`язана була відслідковувати Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та виконання рішення загальних зборів. Документи про проведення реєстрації зміни керівника вона направила на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, так як місце проживання позивача знаходиться у місті Тернополі, а місцезнаходження відповідача - у місті Києві.

Також зазначає, що судом не надано оцінку тому факту, що вона позбавлена можливості вплинути на процес виключення інформації щодо неї з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оскільки з ТОВ «Люсан» не перебуває у трудових відносинах і не є його представником. Законодавство України не містить норм, відповідно до яких стороння особа може внести зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про товариство, зокрема, про керівника. Зазначає, що внесення змін про керівника до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань можливе лише в тому випадку, якщо державному реєстратору подаються дані про нового керівника (РНОКПП, дата народження), що випливає зі змісту п.13 ч.2 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», однак позивач такою інформацією не володіє. Вказує, що виключення відомостей про неї, як керівника ТОВ «Люсан» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є неможливим, а можливо лише внести відомості про зміну керівника, однак суд першої інстанції такі доводи позивача залишив поза увагою.

У відзиві на апеляційну скаргу Солом`янська районна в місті Києві державнаадміністрація зазначає, що всі реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі проводяться відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яким передбачено порядок проведення кожної реєстраційної дії та перелік документів, що надається державному реєстратору для її проведення. Вказує, що оскільки директором ТОВ «Люсан» ОСОБА_1 не було усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку, державним реєстратором відповідно до вимог ст.28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» було відмовлено у проведенні реєстраційної дії. Тому зобов`язання Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації звільнити ОСОБА_1 з посади керівника без правових на те підстав є грубим порушенням законодавства. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Корелова О.В. подала відповідь на відзив Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, у якій зазначає, що звільнившись з посади керівника та припинивши трудові та корпоративні відносини з ТОВ «Люсан», позивач втратила право вчиняти будь-які дії від імені ТОВ «Люсан», зокрема, щодо внесення змін про керівника товариства до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. З цих же підстав ОСОБА_1 не може надати реєстратору належним чином заповнену заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так як у неї відсутні повноваження діяти від імені ТОВ «Люсан» та відсутня печатка цього товариства. Вказує, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формуваньнедостовірної інформації про позивача, як керівника ТОВ «Люсан», може призвести до визнання ОСОБА_1 такою, що окрім посади державного службовця, вона обіймає іншу оплачувану посаду, а відтак порушує обмеження щодо сумісництва, встановлені законодавством. Наявна недостовірна інформація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формуваньтретіми особами сприймається як достовірна, а тому вони шляхом отримання формування безкоштовного запиту отримують недостовірну інформацію про те, що керівником та підписантом ТОВ «Люсан» є ОСОБА_1 . За таких обставин позивач обрала єдиний можливий захист свої прав шляхом звернення до суду із позовом про визнання відомостей про неї, як керівника ТОВ «Люсан», недостовірними, а не оскарження дій державного реєстратора чи визнання звільнення незаконним.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, не доведено порушення ТОВ «Люсан» та Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацією норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Однак з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно з наказом № 1-К від 01 грудня 2009 року позивач ОСОБА_1 була призначена директором ТОВ «Люсан», про що зроблений відповідний запис у її трудовій книжці.

12 серпня 2010 року загальними зборами учасників (засновників) ТОВ «Люсан» було прийнято рішення, оформленого протоколом №7, про звільнення ОСОБА_1 з посади директора з 01 вересня 2010 року та про призначення на посаду директора ОСОБА_2 з 02 вересня 2010 року, якому було доручено здійснити дії, пов`язані з державною реєстрацією відповідних змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Наказом ТОВ «Люсан» № 3-К від 12 серпня 2010 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора підприємства за ч.1 ст.36 КЗпП України за власним бажанням з 01 вересня 2010 року, про що у трудову книжку ОСОБА_1 було внесено запис про звільнення за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) з 01 вересня 2010 року.

На час звернення ОСОБА_1 до суду з указаним позовом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань наявний запис про те, що ОСОБА_1 є керівником ТОВ «Люсан» (а.с.15-16).

По справі встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «Люсан» та відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації з відповідними зверненнями про вчинення дій з проведення державної реєстрації змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формуваньз виключення її як керівника та підписанта ТОВ «Люсан» (а.с.21, 25).

09 лютого 2018 року державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністраціїлистом за №525-36/05 повідомив ОСОБА_1 про те, що Солом`янською районною в місті Києві державною адміністрацієюотримано пакет документів ТОВ «Люсан» щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах. В ході розгляду документів виявлено невідповідність вимогам Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Також зазначено, що відповідно до відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань05 липня 2017 року було подано документи для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, де у рішенні загальних зборів учасників зазначено дату звільнення та призначення керівника, яка перевищує дату, вказану в рішенні загальних зборів учасників від 12 серпня 2010 року (а.с. 28).

09 лютого 2018 року державним реєстратором в порядку вимог ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» зупинено розгляд документів на 15 календарних днів, та направлено відповідне повідомлення від 09 лютого 2018 року директору ТОВ «Люсан» для усунення причин, на підставі яких зупинено розгляд документів (а.с.29).

Встановлено, що 26 лютого 2018 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повідомлено про відмову у проведенні внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах ТОВ «Люсан» відповідно до ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», оскільки: 1) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку; 2) в заяві форма №3 по керівнику відсутні відомості (ідентифікаційний номер та дата народження); 3) протокол №7 від 12 серпня 2010 року не відповідає вимогам п.6 ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме, справжність підписів на такому рішенні нотаріально не засвідчені; 4) документ про сплату адміністративного збору надісланий в ксерокопії; 5) заява форми №3 суперечить вимогам п.5 ч.1 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так як при поштовому направлені справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена (а.с.65).

Зі змісту позову вбачається, що ОСОБА_1 просила визнати недостовірними відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо керівника та підписанта ТОВ «Люсан», а саме «Прізвище, ім`я, по батькові, дата обрання (призначення) осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи: ОСОБА_1 (керівник, підписант)»; встановити порядок виконання рішення суду, зазначивши, що воно є підставою для державного реєстратора Солом`янської виключити з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про позивача - ОСОБА_1 , як керівника та підписанта відповідача ТОВ «Люсан».

Тобто спір полягає у тому, що позивач не згодна із записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про те, що вона є керівником та підписантом ТОВ «Люсан», у зв`язку чим просить визнати таку інформацію недостовірною та встановити порядок виконання рішення суду із зазначенням, що воно є підставою для державного реєстратора виключити такі відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає в тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Здебільшого такий спосіб прямо визначений спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 658/3048/17.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У даному випадку спеціальним законом, який регламентує цивільні правовідносини, що склалися між сторонами є Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань»дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.

Згідно з п.2 ч.1 ст.25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи; заборони (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій; накладення/зняття арешту корпоративних прав; зобов`язання вчинення реєстраційних дій; скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі; виділу юридичної особи; провадження у справах про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, прийнятих відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення юридичної особи; припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи; відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця; відміни в порядку апеляційного/касаційного оскарження судового рішення, на підставі якого вчинено реєстраційну дію.

Наведений у вказаному Законі перелік реєстраційний дій, які проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, є вичерпним, до якого не відносяться судові рішення про визнання недостовірними відомостейв Єдиному державному реєстрі, а відносяться судові рішення про скасування або зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

Таким чином обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту порушеного права є неналежним, оскільки суперечить вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.2 ст.264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Враховуючи, що обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб захисту порушеного права суперечить вимогам чинного законодавства та приймаючи до уваги, що за змістом ч.1 ст.13 ЦПК України, ч.2 ст.264 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недостовірними відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі та встановлення порядку виконання рішення суду із зазначенням, що воно є підставою для державного реєстратора виключити такі відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, не підлягають задоволенню з наведених вище підстав.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України наведених вище положень закону не врахував, належним чином не з`ясував характер та зміст заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову у їх задоволенні з підстав недоведеності та безпідставності.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до її незгоди з висновками суду першої інстанції щодо відмови у позові, однак вони не впливають на те, що обраний нею спосіб захисту порушеного права суперечить чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення шляхом викладення його мотивувальної частини у редакції цієї постанови.

Керуючись ст.ст.367,374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 09 жовтня 2019 рокув мотивувальній частині змінити, виклавши її в редакції цієї постанови, в іншій частині це рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: