РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.

за участю секретаря судового засідання Бридні О.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Волноваха у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання права власності

встановив:

В квітні 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 16.10.2019 року вона домовилася з відповідачкою ОСОБА_2 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , сплатила їй повністю вартість квартири в сумі 60 000грн., про що відповідач написала розписку. В той же день відповідач передала квартиру, документи (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про держ. реєстрацію) та ключі від квартири, з цього часу вона безперешкодно користуюся нею. Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2020 року. Але у визначений строк вони не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки відповідач ухиляється віл нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, тому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати за нею право власності на квартиру.

В судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу у її відсутності, про що зазначила в позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала.

У відповідності до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в їх сукупності, доходить висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2019 року ОСОБА_1 домовилася з відповідачкою ОСОБА_2 про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , сплатила їй повністю вартість квартири в сумі 60 000грн., про що відповідач написала розписку. В той же день відповідач передала квартиру, документи (свідоцтво про право власності, свідоцтво про право на спадщину за законом, витяг про держ. реєстрацію) та ключі від квартири, з цього часу вона безперешкодно користуюся нею. Сторони домовилися нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу до 01.01.2020 року. Але у визначений строк вони не змогли нотаріально посвідчити договір, оскільки відповідач ухиляється віл нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Вказані обставини підтверджені свідоцтвом про право власності, свідоцтвом про право на спадщину за законом, згідно яких квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , витягом з ДР речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, технічним паспортом, розпискою.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно ч.1,3 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

На підставі вищезазначених норм чинного законодавства, аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд дійшов висновку, що за позивачкою слід визнати право власності на гараж, оскільки договір купівлі-продажу гаражу є укладеним та відбулося його повне виконання, але нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу неможливе, оскільки відповідач ухилилася від його нотаріального посвідчення.

На підставі викладеного, керуючись 16, 328, 334, 220, 638 ЦК України, ст.ст. ст.ст.10,12,13,76-81, 141, 258-259,263-265,354,355 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 доОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений 16.10.2019 року між ОСОБА_1 таОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: Є.І.Мохов