Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати із відповідачем ОСОБА_2 шлюб, зареєстрований 02.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №15.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона спільним із відповідачем сімейним життям не проживає, не веде спільного господарства, вони мають різні погляди на сімейні відносини, а тому вважає, що сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову.

Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні факти.

02.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №15.

Від спільного подружнього життя сторін народилася дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони проживають окремо.

Згідно з ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, встановивши, що сторони не проживають спільним сімейним життям, сім`я існує формально, зберегти яку неможливо та недоцільно, збереження позивачем та відповідачем шлюбу суперечило б його інтересам, а тому вважає, що позов підлягає до задоволення.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.76-80, 142, 200, 263, 265 ЦПК України, ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , зареєстрований у с.Довге Теребовлянського району Тернопільської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований 02.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №15.

Повернути ОСОБА_1 , проживає у АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , із Державного бюджету України 420.40 грн. сплаченого судового збору на підставі квитанції АТ "Райффайзен Банr Аваль" від 25 травня 2020 року№ N1EGR4273M/

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя