Справа № 638/6642/20
Провадження № 2-н/638/1376/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши матеріали заяви приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію з ОСОБА_1 , -

встановив:

Заявник ПАТ «Харківенергозбут» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в який просить суд видати судовий наказ, про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за електричну енергію за період з 01.01.2019 по 29.02.2020 в розмірі 950,91 грн. та судовий збір у розмірі 210,20 грн..

Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу, оскільки заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно п.п.4, 5 ч.2, п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з заяви про видачу судового наказу, боржник ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Також з заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник просить стягнути заборгованість за електричну енергію, яка постачалась за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом було зроблено запит до Реєстру територіальної громади міста Харкова для отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника, відповідно до вимог ч.5 ст.165 ЦПК України. Та отримано довідки, з яких вбачається наступне: з однієї, що ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а з іншої, що ОСОБА_1 не значиться зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 .

Матеріали справи не містять доказів того, що кв АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 належить на праві власності ОСОБА_1 .. Також матеріали не містять доказів того, що між ПАТ «Харківенергозбут» та ОСОБА_1 було укладено договір про постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який міститься в матеріалах справи, суд не вважає належним доказом, оскільки зазначений договір не підписаний жодною стороною та не має даних про споживача.

Таким чином, суд вважає, що заявником не надано належних доказів, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст.163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу.

Одночасно, суд вважає необхідним роз`яснити, що згідно ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 160, 161, 163, 165, 166, 353 ЦПК України, -

постановив:

Відмовити приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за електричну енергію з ОСОБА_1 .

Роз`яснити приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут» їх право на повторне звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Дзержинського районного суду м. Харкова в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. Штих.