Справа № 473/1957/20
УХВАЛА

"07" липня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Лузан Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ,

В С Т А Н О В И В:

у червні 2020 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 25 021 грн. 09 коп.

Ознайомившись з вказаною заявою, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 ЦПК України.

Так, відповідно до ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно ч.3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Ст. 163 ЦПК України встановлює форму і зміст заяви про видачу судового наказу.

Зокрема, відповідно до п.п.4, 5 ч.2 цієї статті у заяві повинно бути зазначено: 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги ( п.4 ч.3 ст. 163 ЦПК України).

Документи, що додаються до заяви про видачу судового наказу, є письмовими доказами, які мають підтверджувати не тільки факт настання права вимоги стягувача, а й розмір обов`язків боржника; відсутність необхідності їх дослідження і аналізу. Докази, що подаються заявником, повинні бути безспірними, оскільки тільки такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Між тим, заявником порушено вищевказані вимоги, а саме, не надано доказів згоди боржника на приєднання до типового договору постачання природного газу за адресою, зазначеною в заяві (п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Також, вказана заява підписана представником заявника адвокатом Севастьяновим М.В., відповідно до довіреності, виданої 25.11.2019 року ТОВ "Миколаївгаз Збут".

Водночас, надання правової допомоги без укладення відповідного договору в письмовій формі, зокрема лише на підставі довіреності, не допускається (правова позиція, відповідно до постанови ВП ВС від 06.11.2019 року в справі № 817/66/16).

Крім того, долучене до матеріалів заяви платіжне доручення № 5468 від 01.04.2020 року не містить інформації, яка підтверджує сплату судового збору за подання заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.165, 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївгаз Збут» за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В. Лузан