Справа № 462/6426/15-ц
УХВАЛА

01 липня 2020 року Залізничний районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді Гедз Б.М.

з участю секретаря - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,-

встановив:

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Б.А. звернулась в суд з поданням, в якому просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №462/6426/15-ц, виданого 25.09.2018 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 278107,15 грн. заборгованості за кредитним договором № 1304/0608/88-013від 09.06.2008 року.

В обгрунтування подання покликається на те, що у неї, приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Б.А., на виконанні перебуває виконавче провадження ВП №57822731, з примусового виконання виконавчого листа №462/6426/15-ц виданого 25.09.2018 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 278107,15 грн. заборгованості за кредитним договором № 1304/0608/88-013 від 09.06.2008 року. 03.12.2018 року виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була скерована рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу боржника, яку він отримав 22.12.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. У п. 2 постанови боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів, проте декларацію виконавцю не було подано. Також 03.12.2018 року постановою виконавця накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно. З метою виконання рішення суду виконавцем скеровано запити до реєструючих установ. Згідно відповідей ПФ України інформація відсутня стосовно отримання боржником пенсії, стосовно місця роботи, то боржник не отримує доходів. Відповідно до інформації, наданої ДФС України боржник на обліку в органах ДПС не перебуває. 03.12.2018 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання, проте, згідно відповідей цих установ в боржника відсутні відкриті рахунки в банках. Згідно відповіді Головного управління держпраці у Львівській області від 22.12.2018 року за боржником не зареєстровано великотонажних та інших транспортних засобів. Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.05.2020 року земельних ділянок у власності за боржником не зареєстровано. З відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації на запит виконавця про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 21.12.2018 року вбачається, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 15.05.2020 року боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20.02.2015. органом - 4602 та серії НОМЕР_3 , виданий 09.11.2018, органом 4602. Згідно відповідей Регіонального сервісного центру МВС від 07.07.2019р., 26.03.2020 р., за боржником не зареєстровано транспортних засобів. 07.04.2020 року виконавцем надіслано боржнику вимогу про надання письмових пояснень про стан виконання рішення суду, декларації про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках, інших фінансових установах та ін., що підтверджується списком згуртованих поштового відправлень від 09.04.2020 року. Боржником вимогу отримано 13.04.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, проте вимоги боржником не виконано. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.06.2020 року за боржником не зареєстровано нерухоме майно. Згідно відповідей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.04.2020 року боржник регулярно перетинає державний кордон. Зважаючи на наведене, вважає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, оскільки після набрання чинності рішенням суду 20.08.2018 року заборгованість не погашена, жодних дій спрямованих на виконання рішення суду боржником не вчинено, на виклики виконавця боржник не з`являється, постійно перетинає державний кордон України, тому є підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до сплати ним заборгованості.

У відповідності до ч.4 ст.441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, при цьому, від приватного виконавця поступила заява про розгляд такого за її відсутності, відтак згідновимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. подала письмову заяву про розгляд подання за її відсутності, просить подання задовольнити повністю.

Розглянувши подання та оцінивши подані письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно вимог п.19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець зобов`язаний звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Разом з тим, згідно вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до вимог ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок роз`яснення спорів у цій сфері.

Стаття 6 зазначеного Закону передбачає декілька видів обмеження у виїзді громадян України за кордон, зокрема: громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорту та тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у певних випадках, що визначені в цій статті.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст. 6 зазначеного Закону громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) до виконання зобов`язань.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону N 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону N 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з наведеного вище, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. перебуває виконавче провадження ВП №57822731 з примусового виконання виконавчого листа №462/6426/15-ц виданого 25.09.2018 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 278107,15 грн. заборгованості за кредитним договором № 1304/0608/88-013 від 09.06.2008 року.

З матеріалів, долучених до справи, вбачається, що 03.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка скерована на адресу боржника рекомендованим листом і яку він отримав 22.12.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення

Постановою приватного виконавця від 03.12.20218 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення 278107,15 грн.

Крім того, з метою виконання рішення суду приватним виконавцем скеровано запити до реєструючих установ.

Відповідно до відповідей ПФ України від 03.12.2018р, 31.05.2019р., 24.02.2020 р., 27.03.2020р. інформація відсутня стосовно отримання боржником пенсії, стосовно місця роботи, то боржник не отримує доходів.

Відповідно до інформації, наданої ДФС України боржник на обліку в органах ДПС не перебуває.

03.12.2018 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника та скеровано в банківські установи до виконання, проте, згідно відповідей цих установ в боржника відсутні відкриті рахунки в банках.

Згідно відповіді Головного управління держпраці у Львівській області від 22.12.2018 року за боржником не зареєстровано великотонажних та інших транспортних засобів.

Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 08.05.2020р. земельних ділянок у власності за боржником не зареєстровано.

З відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації на запит виконавця про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області від 21.12.2018 року вбачається, що боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Головного управління державної міграційної служби України у Львівській області від 15.05.2020 року боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 20.02.2015. органом - 4602 та серії НОМЕР_3 , виданий 09.11.2018, органом 4602.

Відповідно до відповідей Регіонального сервісного центру МВС від 07.07.2019р., 26.03.2020 р., за боржником не зареєстровано транспортних засобів.

Крім того, 07.04.2020 року приватним виконавцем надіслано боржнику вимогу про надання письмових пояснень про стан виконання рішення суду, декларації про доходи та майно, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках, інших фінансових установах та ін., що підтверджується списком згуртованих поштового відправлень від 09.04.2020 року. Боржником вказану вимогу отримано 13.04.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, проте не виконано.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23.06.2020 року за боржником не зареєстровано нерухоме майно.

Згідно відповідей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.04.2020 року боржник регулярно перетинає державний кордон.

Положеннями ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Однак, приватним виконавцем не надано жодного доказу, що з 03.12.2018 р. нею проводилась перевірка майнового стану боржника за місцем його проживання (реєстрації) та відсутністю у боржника будь-якого рухомого майна за місцем проживання, на яке можна звернути стягнення в ході даного виконавчого провадження.

Відповідно до п.14 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем 03.12.2018 на адресу проживання боржника було направлено поштовим зв`язком постанову про відкриття виконавчого провадження без виклику боржника до приватного виконавця, яку боржник отримав 22.12.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Також 04.04.2020р. приватним виконавцем на адресу проживання боржника було направлено поштовим зв`язком вимогу, яку боржник отримав 13.04.2020 р., однак в даній вимозі виконавець не викликав боржника.

Крім того, як встановлено судом, приватний виконавець не звертався до суду щодо застосування приводу до боржника у зв`язку з його неявкою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посилання у поданні лише на перелік дій, які здійснив виконавець, пов`язаних з виконанням рішення суду не є підставою для обмеження у праві боржника за межі України, оскільки законом не передбачені юридичні санкції у вигляді обмеження у праві виїзду за наявності лише факту невиконання зобов`язання, тому наявність лише самої заборгованості за рішенням суду не є свідченням умисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім цього, суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що боржник має намір виїхати за кордон, насамперед, з метою невиконання зобов`язання, а також відомості про те, які саме дії буде неможливо вчинити приватному виконавцю при виїзді останнього за кордон.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним (приватним) виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших, і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Суд, надаючи оцінку доказів долучених до подання, не вбачає підстав для обмеження у праві боржника на виїзд за межі України, оскільки подання ґрунтується лише на факті перебування особи у статусі боржника. Приватний виконавець не надав суду докази, які б свідчили про ухилення боржника від сплати боргу. Тобто відсутня винна поведінка боржника, що ухиляється від виконання зобов`язання.

Враховуючі викладені обставини, а також те, що обмеження у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», суд

постановив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017р., до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Залізничний районний суд м. Львова.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз