Дата документу 25.06.2020
Справа № 334/3236/20
Провадження № 2/334/2773/20
УХВАЛА

про задишення позову без руху

25 червня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Баруліна Т.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АКТІВ КОНСАЛТІНГ ГРУП» про стягнення невиплачених при звільненні заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АКТІВ КОНСАЛТІНГ ГРУП» про стягнення невиплачених при звільненні заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку.

Відповідно до приписів ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в порушення вищевказаних вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем ОСОБА_2 не додано оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Одночасно із пред`явленням позову позивачкою подано клопотання про розстрочення сплати судового збору. Вказана заява обґрунтована тим, що її майновий стан не дозволяє одразу сплатити судовий збір.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До заяви (клопотання) про розстрочення сплати судового збору позивачем надано виписка за картковим рахунком клієнта за період з 22.06.2020 по 22.06.2020р. де зазначено 216,41 гривень. Однак, також надано штатний розпис ТОВ «АКТІВ КОНСАЛТІНГ ГРУП» де зазначено, що директор, а саме ОСОБА_2 має посадовий оклад у розмірі 12550,00 гривень.

Позивачкою ОСОБА_2 не надано доказів на підтвердження існування обставин, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», тому підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору відсутні. З цих підстав суд дійшов висновку, що на даний час відсутні обґрунтовані підстави для розстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви (клопотання) позивача.

За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь невиплаченої при звільненні заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку.

Згідно п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позовів - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, проте вказана норма не розповсюджується на позови про , компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою - позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто, позивачка повинна надати суду докази сплати судового збору за дві позовні вимоги у сумі 1681,60 гривень.

Судовий збір слід сплачувати за такими реквізитами: Отримувач: УК у Дніпровському районі м. Запоріжжя /Дніпр./ 22030101, розрахунковий рахунок: UA0008006 банк: Казначейство України (ЕАП), МФО:899998, Призначення платежу *;101; ІПН; Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), за позовом П.І.Б., Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_2 не відповідає вимогам ст.175 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів. Якщо позивачка не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачці.

Керуючись ст.ст.175,177, 185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_2 про розстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну ОСОБА_1 до Товариства з Обмеженою відповідальністю «АКТІВ КОНСАЛТІНГ ГРУП» про стягнення невиплачених при звільненні заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та середнього заробітку за весь час затримки виплати по день фактичного розрахунку - залишити без руху.

Надати позивачці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Попередити позивачку, що у випадку невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Баруліна Т. Є.