КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/5219/2020 Доповідач Заришняк Г.М
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденку А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора міста Києва Стояновського Євгена Олександровича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2020 року в справі за позовом Київської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про витребування майна,-

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2016 року Київська місцева прокуратура №1, діюча в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 07.05.2015 року, посвідчене державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю.; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2015 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначав, що Київською місцевою прокуратурою № 1 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0009241 від 22.09.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом підробки документів та заволодіння комунальним майном, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . Встановлено, що відповідно до ордеру, виданого виконавчим комітетом Московської районної ради м. Києва від 13.11.1978 № 13624, ОСОБА_3 на сім`ю із чотирьох осіб в користування надано квартиру АДРЕСА_1 . Власник рахунку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті, останньої, її донька ОСОБА_2 та невстановлені слідством особи використали підроблене свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.07.1998 року, начебто видане Відділом приватизації житла Харківської районної державної адміністрації щодо належності вказаної квартири в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Факт підробки вказаного правовстановлюючого документу підтверджується висновком судової експертизи № 625/1/тдд від 31.05.2016 року. Крім того, за інформацією Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, розпорядження за № НОМЕР_1 від 10.06.1998 року не стосується приватизації зазначеної квартири. Державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. 07.05.2015 року було видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на спадщину за законом на Ѕ частину вказаної квартири. В подальшому на підставі підробленого свідоцтва про право власності та неправомірно отриманого свідоцтва про право на спадщину від 07.05.2015 року, до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно 07.05.2015 року були внесені відомості про право власності на квартиру за відповідачкою ОСОБА_2 . З огляду на викладене, вказана комунальна квартира незаконно вибула із власності територіальної громади м. Києва, а тому наявні підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину від 07.05.2015 року недійсним, оскільки останнє видане на підставі підробленого свідоцтва про право власності. Крім того, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11.07.2015 року було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . З огляду на те, що ОСОБА_2 на час укладення договору не була законним власником зазначеного майна, то в силу ст. 317 ЦК України не мала права ним розпоряджатись, а тому вказаний договір суперечить чинному закону, порушує право власності територіальної громади м. Києва, а тому підлягає визнанню недійсним в судовому порядку. Крім того, в зв`язку з тим, що майно вибуло із комунальної власності поза волею територіальної громади, без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, квартира підлягає витребуванню у ОСОБА_1 , як останнього набувача. На підставі викладеного, а також зважаючи на те, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення її інтересів, та встановлено, що Київською міської радою неналежно виконуються повноваження щодо контролю за використанням комунального майна та повернення його до комунальної власності, прокурор звернувся до суду за даним позовом.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2019 року позов задоволено в повному обсязі. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 07.05.2015 року, посвідчене державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2015 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідчений приватним нотаріусом КМНГО Шупенею О.М. Витребувано від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,6 кв.м, житловою площею 54,8 кв.м, вартістю 1060 439 грн. 00 коп. Стягнуто в рівних частинах із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Прокуратури м. Києва, судовий збір в розмірі 19 351 грн. 60 коп., що складає по 9 675 грн. 80 коп. з кожного.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2019 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23.04.2019 року у даній справі. Скасовано

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року провадження по цивільній справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також провадження по цивільній справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу - закрито. Розгляд справи в частині позовних вимог Київської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про витребування майна, було продовжено.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2020 року у задоволенні позову -відмовлено.

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора міста Києва Стояновський Є.О., посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову. Вирішити питання про судові витрати

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Третьою особою подано клопотання про розгляд справи у відсутність представника органу опіки та піклування.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що Київська місцева прокуратура № 1 в інтересах держави в особі Київської міської ради звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину від 07.05.2015 року, посвідчене державним нотаріусом П`ятнадятої Київської державної нотаріальної контори Опанасюк О.Ю.; визнати недійсним договір купівлі-продажу від 11.07.2015 року квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року, провадження по цивільній справі в частині позовних вимог до відповідачки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також провадження по цивільній справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, закрито. Розгляд справи в частині позовних вимог Київської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про витребування майна, було продовжено.

Судом встановлено судом, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11.07.2015 року було укладено договір купівлі-продажу квартир АДРЕСА_1 , який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеню О.М. (а.с.55).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року у справі №752/10507/16-ц, залишеним без зміни постановою Апеляційного суду м. Києва від 20.12.2017 року, позов Органу опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М. про визнання правочину недійсним, було задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.07.2015 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від імені та за дорученням якого діяв ОСОБА_5 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.12.2019 року слідує, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.07.2015 року, належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту ТОВ «Інжиніринговий центр «Екскон» від 12.05.2016 року, ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на 07.05.2015 року складає 1060439,00 грн. (а.с.56-57).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено обставин того, що спірна квартира дійсно перебуває у володінні, користуванні та розпорядженні відповідача, не пред`явлено вимог щодо скасування реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_1 , а також не надано доказів на підтвердження виконання рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 11 липня 2015 року.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації, що також передбачено ст. 182 ЦК України.

Так, статтею 143 Конституції України встановлено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Аналогічні положення закріпленіі в статті 327 ЦК України.

Статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено право комунальної власності як право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підставі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК України). За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

З матеріалів справи слідує, що на підставі рішення Київської міської ради від 02 грудня 2010 року №284/5096 «Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва» будинок АДРЕСА_1 , у якому знаходиться спірна АДРЕСА_1 , перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва.

З листа Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації від 11.07.2016 року № 100-10580 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 обліковується на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та в архіві приватизованих квартир відділу приватизації житлового фонду інформація щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 відсутня.

Згідно з інформації, наданої Дарницькою РДА в м. Києві від 15 жовтня 2015 року №101-10228/02, приватизація квартири АДРЕСА_1 не здійснювалась.

Крім того, з висновку експерта Київського міського НДЕКЦ МВС України від 31 травня 2016 року за №625/1/тдд слідує, що бланк свідоцтва про право власності на житло від 16 липня 1988 року нанесений за допомогою струменеві-крапельного способу - друку.

З урахуванням викладеного, за відсутності визначеної законом підстав - рішення органу приватизації про передачу квартири у власність, свідоцтво про право власності на житло від 16 липня 1998 року є нікчемним документом та не є підставою для вибуття квартири із комунальної власності.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спірна квартира була зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 липня 2015 року.

Разом з тим, рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 29.08.2017 року у справі № 752/10507/16-ц,вказаний договір купівлі-продажу визнаний недійсним, а тому він не породжує правових наслідків.

Право власності територіальної громади перейшло до відповідача ОСОБА_1 в обхід встановленої законодавством приватизаційної процедури.

Оскільки відчуження спірної квартири відбулось поза волею та без участі дійсного власника майна - територіальної громади, а тому квартира АДРЕСА_1 була відчужена особою, яка не мала права на її відчуження, без відома та згоди дійсного власника майна.

За правилом п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, саме витребування квартири із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Київської міської ради як власника та розпорядника майна територіальної громади міста Києва є належним способом захисту порушеного права на майно.

Відмовляючи у задоволенні позову, судом першої інстанції не було враховано, що Київська міська рада має прво вимагати поновити свої порушені права на підставі ст. 388 ЦК України. Застосування саме такого способу захисту забезпечить досягнення мети захисту порушених права та інтересів - збереження майна у комунальній власності.

Крім того, судом першої інстанції не було взято до уваги, що державна реєстрація за відповідачем ОСОБА_1 права власності на спірну квартиру фактично зберігає за ним повноваження щодо володіння, користування та розпорядження спірним майном, тому в такому випадку витребування квартири є належним способом поновлення порушених прав територіальної громади міста Києва як власника спірного майна.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого законного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (статті 19, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що непред`явлення вимог про скасування реєстрації права власності на квартиру є підставою для відмови у даному позові є помилковим.

Також колегія суддів не може погодитись з висновком суду про те, що підставою для відмови у позові є відсутність доказів на підтвердження виконання рішення суду від 29 серпня 2017 року, яким було визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 11.07.2015 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від імені та за дорученням якого діяв ОСОБА_5 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шупеня О.М., оскільки вказане судове рішення було ухвалено за позовом іншої особи, спір стосується фізичної особи, а не відновлення права на майно територіальної громади. Крім того, вказане рішення не відновить порушене право дійсного власника - територіальної громади.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, в зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора міста Києва Стояновського Євгена Олександровича - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 січня 2020 року - скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги Київської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про витребування майна - задовольнити.

Витребувати від ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 74,6 м.2, житловою площею 54,8 кв.м. та вартістю 1 060 439,00 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повна постанова виготовлена 08 липня 2020 року.

Головуючий

Судді: