Головуючий суддя у 1 інстанції - Тітов М.Б.
справа № 358/661/19
провадження № 22-ц/824/4081/2020
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Костецької М.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 6 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спадкового майна, визнання права власності на майно у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивачі звернулись до суду із даним позовом та просили визнати за ними у порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1 ; на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером: :01:012:0100; на 1/2 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0165 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, з кадастровим номером: :01:012:0101. Визнати за відповідачем у порядку спадкування за законом право власності на автомобіль марки ГАЗ - 31105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , колір - сірий, кузов № НОМЕР_2 , рік випуску - 2004 та на вклад у розмірі 50 000 грн в ТВБВ №10026/0638 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк».

Також просили стягнути з відповідача судові витрати, а саме сплачений судовий збір, оплата звітів з експертної оцінки майна та витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони є спадкоємцями за законом першої черги, а відповідач спадкоємцем за законом другої черги після смерті їх батька і брата відповідача та спадкодавця - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому належало спадкове майно. Проте сторони позбавлені можливості в нотаріальному порядку встановити за собою право власності на спадкове майно, оскільки між ними виник спір щодо його поділу.

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 6 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку, 1965 року забудови, площею по внутрішньому обміру - 67,20 кв.м, загальною площею приміщень - 63,30 кв.м, житловою площею - 33,40 кв.м, підсобною площею 29,90 кв.м, площею приміщень не включених в загальну - 3,90 кв.м, та 1/3 частину господарських будівель і споруд: сарай, сарай, погріб, убиральня, огорожа, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером::01:012:0100.

Визнано за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0165 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, з кадастровим номером::01:012:0101.

Визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку, 1965 року забудови, площею по внутрішньому обміру - 67,20 кв.м, загальною площею приміщень - 63,30 кв.м, житловою площею - 33,40 кв.м, підсобною площею 29,90 кв.м, площею приміщень не включених в загальну - 3,90 кв.м, та 1/3 частину господарських будівель і споруд: сарай, сарай, погріб, убиральня, огорожа, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером::01:012:0100.

Визнано за ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0165 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, з кадастровим номером::01:012:0101.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку, 1965 року забудови, площею по внутрішньому обміру - 67,20 кв.м, загальною площею приміщень - 63,30 кв.м, житловою площею - 33,40 кв.м, підсобною площею 29,90 кв.м, площею приміщень не включених в загальну - 3,90 кв.м, та 1/3 частину господарських будівель і споруд: сарай, сарай, погріб, убиральня, огорожа, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1000 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, з кадастровим номером::01:012:0100.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0165 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, з кадастровим номером::01:012:0101.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину вкладу, розмір якого 58 317,79 грн, в ТВБВ №10026/0638 філії Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», № НОМЕР_4 (980).

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину вкладу, розмір якого 58 317,79 грн, в ТВБВ №10026/0638 філії Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк», № НОМЕР_4 (980).

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину вкладу, розмір якого 58 317,79 грн, в ТВБВ №10026/0638 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», № НОМЕР_4 (980).

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом право власності на автомобіль марки ГАЗ - 31105, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , колір - сірий, кузов № НОМЕР_2 рік випуску - 2004 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 20 620 грн компенсації за частку вартості автомобіля марки ГАЗ - 31105.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 20 620 грн компенсації за частку вартості автомобіля марки ГАЗ - 31105.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1 687,50 грн судових витрат за надання правничої допомоги, 961,75 грн судових витрат по сплаті судового збору та 3 600 грн судових витрат понесених на залучення експерта, всього 6 249, 25 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 687,50 грн судових витрат за надання правничої допомоги, 961,75 грн судових витрат по сплаті судового збору, всього 2 649, 25 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням, відповідач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 компенсації за частку вартості автомобіля та судових витрат, визнання за ним у порядку спадкування за законом права власності на автомобіль. Ухвалити в цій частині нове рішення, яким визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у порядку спадкування за законом право на Ѕ автомобіля, стягнути з позивачів солідарно 1/3 частину вартості автомобіля у грошовому виразі, а саме 13 609 грн, та понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, проведення повторної оцінки автомобіля та послуги адвоката. Апеляційну скаргу мотивує відсутністю потреби у володінні та користуванні автомобілем марки ГАЗ - 31105, про що зазначав і у суді першої інстанції. Після проголошення 6 грудня 2019 року рішення ним було з`ясовано реальну ринкову вартість даного автомобіля, яка складає 40 827 грн, а також його несправність та пошкодження, що потребуватиме значних додаткових витрат. Також зазначав, що розподіл понесених позивачами судових витрат судом першої інстанції не розглядався, належних доказів надано не було, рішення в цій частині не обґрунтоване.

Крім того, у апеляційній скарзі відповідач не погоджується із розподілом понесених судових витрат, зокрема витрат на залучення експерта та інших витрат. В обгрунтування указаних доводів скаржник посилається на ту обставину, що він не заперечував проти вирішення спору у досудовому порядку.

Враховуючи наведене рішення підлягає перевірці у повному обсязі.

Позивачі не скористались своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні скаржник апеляційну скаргу підтримав.

Позивачі заперечили проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що між спадкоємцями померлого ОСОБА_4 виник спір щодо поділу спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця, оскільки відповідач не погоджується на зменшення його частки, в тому числі і в нерухомому майні. Тому суд вважав за необхідне визнати за кожним із спадкоємців в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частину житлового будинку та земельних ділянок. Оскілки спадковий автомобіль є неподільною річчю, то право власності на нього було визнано за відповідачем зі стягненням на користь позивачів компенсації його вартості.

Колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції у повному обсязі з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за законом першої черги. Також спадкоємцем за законом першої черги є мати померлого ОСОБА_6 , яка 12 грудня 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. із заявою про відмову від своєї частки у спадщині на користь спадкоємця другої черги - рідного брата померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Матеріалами спадкової справи №175/2018 приватного нотаріуса Богуславського районного нотаріального округу Дошки Л.А. підтверджується факт, що спадкоємці першої черги за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також спадкоємець другої черги за законом ОСОБА_1 прийняли спадщину.

Статтею 66 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Статтею 67 даного Закону передбачено порядок видачі свідоцтва про право на спадщину. Свідоцтво видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину та можливості подальшого оформлення своїх спадкових прав у порядку, передбаченому законом, вимоги про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю порушених прав спадкоємців, щодо захисту яких вони звернулися до суду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав за правилами позовного провадження.

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом мало передувати вирішення питання про видачу нотаріусом сторонам у справі ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ) свідоцтва про право на спадщину.

Відомостей про вчинення таких дій спадкоємцями чи відмови нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину суду не надано та, відповідно, матеріали справи не містять.

Встановивши, що позивачі не надали суду доказів того, що вони в установленому законом порядку подали нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та що нотаріус відмовив у видачі такого свідоцтва, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа №2-390/06, провадження №61-5088св18).

Також і у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, зазначалося що у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Відповідно до вимог статей 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Окрім цього, відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, позивачі, звертаючись до суду з даним позовом, обрали помилковий спосіб захисту, як наслідок, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.

Так, між сторонами не існує спору щодо обсягу спадкової маси, часток у спадщині, кола спадкоємців, наявні правовстановчі документи на майно. Існує спір лише щодо визнання права власності на спадщину шляхом відступу від рівності часток. Відповідно до частини 3 статті 1267 ЦК України спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Оскільки предметом спору є нерухоме майно та транспортний засіб, та між сторонами не досягнуто угоди щодо зміни розміру часток, підстави для зміни розміру часток у судовому порядку відсутні.

Враховуючи, що судом першої інстанції не було встановлено перешкод для оформлення сторонами спору спадщини у нотаріуса, підстави для визнання права власності у порядку спадкування в судовому порядку відсутні, а відтак не має також підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодування понесених позивачами судових витрат, тому колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Богуславського районного суду Київської області від 6 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

У апеляційній скарзі відповідачем заявлено про відшкодування йому за рахунок позивачів 2500 грн витрат на правничу допомогу, однак доказів на підтвердження понесених витрат до апеляційної скарги не додано, тому відповідна заява не підлягає задоволенню.

З урахуванням мотивів відмови у задоволенні позову не підлягає задоволенню також заява про відшкодування за рахунок позивачів 1000 грн понесених витрат на виготовлення висновку про вартість автомобіля.

Скаржником при зверненні з апеляційною скаргою було сплачено судовий збір у розмірі 2 885,25 грн, виходячи з положень частини тринадцятої статті 141 ЦПК України колегія суддів вважає необхідним стягнути з позивачів на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі по 961,83 грн з кожного.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 6 грудня 2019 року скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 961 (дев`ятсот шістдесят одну) гривню 83 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_6 ) судовий збір у розмірі 961 (дев`ятсот шістдесят одну) гривню 83 копійки.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 липня 2020 року.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба