Постанова

Іменем України

02 липня 2020 року

м. Київ

справа № 761/21540/16-ц

провадження № 61-16919св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гречанова Руслана Тарасівна,

треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк Купру», товариство з обмеженою відповідальністю «Ікос Фінанс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року у складі судді Маліновської В. М. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Білич І. М., Вербової І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»), товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречанової Р. Т., треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк Купру» (далі - ПАТ «Банк Кіпру», товариство з обмеженою відповідальністю «Ікос Фінанс» (далі - ТОВ «Ікос Фінанс»), у якому просила:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , укладений 19 лютого 2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 , укладений 19 лютого 2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти»;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429749 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», , прийняте приватним нотаріусом Гречаною Р. Т.;

- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429994 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», , прийняте приватним нотаріусом Гречаною Р.Т.;

- визнати за нею право власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_2 ;

- визнати за нею право власності на майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 30 серпня 2007 року між нею та ТОВ «Київ-цінні папери» укладено договір купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578, відповідно до умов якого вона придбала емітовані ТОВ «Виробничий Вектор» облігації. 30 серпня 2007 року між нею та ТОВ «Виробничий Вектор» укладено договір про участь у будівництві об'єкта нерухомості № 0246-П/007.

31 серпня 2007 року вона уклала з акціонерним банком «АвтоЗАЗбанк» кредитний договір на споживчі потреби № 002-122/2007 в розмірі 206 379 доларів США зі строком повернення до 27 серпня 2027 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов`язань між його сторонами 31 серпня 2007 року укладені договір застави цінних паперів та іпотечні договори, згідно з якими передано в іпотеку майнові права на незакінчені будівництвом квартири.

Зазначала, що свої зобов`язання за договором купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578 та договором про участь у будівництві об`єкта нерухомості № 0246-П/007 вона виконала, про що 05 червня 2013 року ТОВ «Виробничий Вектор» (інвестор будівництва) видано довідку, якою підтверджено, що вона є інвестором та має право на оформлення права власності на квартири. Такі ж довідки видало і ТОВ «АБС-УКР» (замовник будівництва).

04 листопада 2015 року від ТОВ «Кредитні ініціативи» вона отримала лист, в якому повідомлялося, що останнє на підставі договору факторингу, укладеного 06 червня 2014 року з ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк») є новим кредитором за кредитним договором на споживчі потреби № 002-122/2007.

У березні 2016 року вона дізналась, що новим власником квартир є ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» на підставі оспорюваних договорів.

Посилаючись на те, що на момент укладення оспорюваних договорів ТОВ «Кредитні ініціативи» не було законним власником майнових прав, оскільки на порушення статті 38 Закону України «Про іпотеку» за 30 днів не повідомило іпотекодавця про їх відчуження, та що оспорювані договори купівлі-продажу майнових прав нотаріально не посвідчені, а відтак є нікчемними, й відповідно до вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» стягнення не могло відбутися, та що її майнові права на квартири відповідачами не визнаються, позивач просила позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, виходив із того, що оскільки оспорювані договори стосуються лише майнових прав на нерухоме майно, тому обов`язковість їх нотаріального посвідчення законом не вимагається. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не підлягає застосуванню, оскільки позивачу на праві власності належить 1/2 частина житла (квартири) за іншою адресою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року скасовано в частині відмови в задоволенні вимог про скасування рішень про державну реєстрацію та ухвалено в цій частині нове рішення.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429749 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р. Т.

Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності, індексний номер 28429994 від 24 лютого 2016 року про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р. Т.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що приватний нотаріус Гречана Р. Т. не мала законних підстав для вчинення реєстрації за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» права власності на квартири як об`єктів нерухомого майна, оскільки для реєстрації права власності на квартиру у новозбудованому об`єкті нерухомого майна необхідним є подання реєстратору визначеного переліку документів або наявність у реєстрі відомостей про те, що цей об`єкт є закінченим будівництвом та був прийнятий в експлуатацію. Відповідно до реєстраційних справ, які були досліджені судом, приватному нотаріусу як державному реєстратору подані документи, зміст яких вказує, що ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» передані за відповідними договорами купівлі-продажу майнові права на квартири, при зверненні до нотаріуса як реєстратора цією особою не подавалось документів про прийняття об`єкта в експлуатацію, визначених зазначеними вище нормативними актами, та реєстр таких даних не містить.

В іншій частині рішення суду першої інстанції апеляційний суд вважав таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга свідчить про те, що судові рішення оскаржуються лише в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав на квартири та визнання права власності на майнові права на квартири, в іншій частині не оскаржуються, тому в касаційному порядку не переглядаються (частина перша статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі зазначає, що ТОВ «Кредитні ініціативи» на момент укладення оспорюваного правочину не було законним власником майнових прав на спірні квартири, звернення стягнення на предмети іпотеки відбулося з порушенням вимог статті 38 Закону України «Про іпотеку», лист-повідомлення іпотекодавця від 10 червня 2015 року № 4708-34 вона не отримувала.

Єдиним власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 є позивач і 01 липня 2014 року між нею та ПрАТ «АБС-УКР» укладено акти приймання-передачі документів для оформлення права власності на вказані об`єкти нерухомості та передано їй технічні паспорти.

Суди попередніх інстанцій неправильно застосували положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки загальна площа предмету іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті не перевищує 140 кв. м та використовується як місце постійного проживання позивача та її родини.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», ТОВ «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречанової Р. Т., треті особи: ПАТ «Банк Кіпру», ТОВ «Ікос Фінанс», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішення про державну реєстрацію, визнання права власності.

Витребувано із Шевченківського районного суду міста Києва зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 30 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Київ-цінні папери» укладено договір купівлі-продажу облігацій № Д-ПР-578, відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язувався передати у власність покупця 14715 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігації (емітовані ТОВ «Виробничий вектор», серії F, реєстраційний № 332/2/206 від 26 травня 2006 року, код цінного паперу UA102123BF80), а покупець зобов`язується оплатити ці облігації, сплативши за них 1 488 887,02 грн.

Відповідно до додатку № 1 до договору купівлі-продажу облігацій іменні безпроцентні (цільові) облігації у кількості 14715 шт. були придбані двома лотами, а саме: лот № 1 у кількості 7348 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири АДРЕСА_2 до перетину з АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 ; лот № 2 у кількості 7367 шт. іменних безпроцентних (цільових) облігацій, які надавали їх власнику право на отримання у власність квартири АДРЕСА_1 , що мала бути збудована в м. Києві на території обмеженій цими ж вулицями.

30 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Виробничий вектор» укладено договори про участь у будівництві об`єкту нерухомості № № 0246-П/007 та 02047-П/007 про інвестування вказаних квартир, за умовами яких інвестор зобов`язується повністю оплатити вартість лотів облігацій, випущених ТОВ «Виробничий Вектор», що надає право її власнику отримати у власність об`єкти нерухомості в результаті їх погашення у відповідності до умов і строків, передбачених цим договором, а забудовник зобов`язується збудувати об`єкти нерухомості та передати інвестору в порядку, строки та на умовах, що визначені цими договорами та інформацією про випуск облігацій.

31 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та АБ «АвтоЗАЗбанк» укладено кредитний договір № 002-122/2007, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 206 379 доларів США на термін з 31 серпня 2007 року до 27 серпня 2027 року, зі сплатою 13,49 % річних за користування кредитом.

Згідно з актом виконання зобов`язань від 31 серпня 2007 року зобов`язання за договором купівлі-продажу облігацій від 30 серпня 2007 року № Д-ПР-578 ОСОБА_1 виконала в повному обсязі та сплатила 1 488 887,02 грн на рахунок ТОВ «Київ-цінні папери» .

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 31 серпня 2007 року між його сторонами укладено договори застави цінних паперів, посвідчені нотаріально та зареєстровані в реєстрі, відповідно до яких ОСОБА_1 передала в заставу іменні безпроцентні (цільові) звичайні облігації в кількості 7348 штук та 7367 штук.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між його сторонами укладено іпотечні договори, посвідчені нотаріально та зареєстровані в реєстрі, згідно з якими ОСОБА_1 передала в іпотеку АБ «АвтоЗАЗбанк» майнові права на незакінчені будівництвом квартири АДРЕСА_2, загальною площею 73, 48 кв. м, та АДРЕСА_5 до перетину з АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 , та які стануть власністю іпотекодавця у майбутньому.

06 червня 2014 року між ПАТ «Банк Кіпру», правонаступником АБ «АвтоЗАЗбанк», та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу та договір про передачу прав за іпотечними договорами, які нотаріально посвідчені та в установленому законом порядку зареєстровані, відповідно до яких банк відступив на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 31 серпня 2007 року № 002-122/2007 та передав права за договорами іпотеки.

01 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «АБС-УКР» укладено акти приймання-передачі документів для оформлення права власності на об`єкти нерухомості та передано технічні паспорти на квартири.

У липні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на адресу ОСОБА_1 повідомлення про відступлення вимог від 11 червня 2014 року № 000211, в якому зазначило, що між ПАТ «Банк Кіпру» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу від 06 червня 2014 року та повідомило про необхідність сплачувати на користь нового кредитора суму щомісячного платежу за новими реквізитами.

Відповідно до пункту 4.1 іпотечних договорів, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 4.5 іпотечних договорів визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: - на підставі рішення суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов`язань, в порядку встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку»; або шляхом організації іпотекодержателем продажу предмета іпотеки через укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодавцем та відповідним покупцем в порядку, встановленому статтею 6 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати».

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором, ТОВ «Кредитні ініціативи» направило на її адресу вимогу від 19 січня 2015 року № 3007-34 про усунення порушень, в якій зазначено, що в разі невиконання позичальником в тридцятиденний строк з моменту надіслання цієї вимоги вимог щодо дострокового повернення кредиту, сплати нарахованих процентів за користування кредитом та нарахованої неустойки станом на 19 січня 2015 року в загальній сумі 255 340,68 доларів США, ТОВ «Кредитні ініціативи» розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечних договорів, Закону України «Про іпотеку» шляхом реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предметів іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в рахунок виконання.

19 лютого 2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» (продавець) та ТОВ «Компанія з управлінням активами «Будівельні проекти» (покупець) укладено договори купівлі-продажу майнових прав предметів іпотеки.

Згідно з додатком № 1 до договорів купівлі-продажу майнових прав від 19 лютого 2016 року продавець передав, а покупець, в свою чергу, прийняв майнові права на квартири.

Відповідно до Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 02 березня 2016 року № 54371433, від 26 квітня 2016 року № 58210554 та від 02 березня 2016 року №54373288, від 26 квітня 2016 року № 58210476 на підставі договорів купівлі-продажу майнових прав від 19 лютого 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р. Т. зареєстровано за ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» право власності на квартиру АДРЕСА_2 (номер запису про право власності 13418287, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28429749 від 24 лютого 2016 року) та право власності на квартиру АДРЕСА_1 (номер запису про право власності 13418535, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28429994 від 24 лютого 2016 року)

На час розгляду справи судами право власності на спірні квартири зареєстровано за ТОВ «Ікос Фінанс» на підставі договорів купівлі-продажу від 05 жовтня 2016 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Покальчуком І. М. та зареєстрованих в реєстрі за № № 1396 та 1395.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно з частиною четвертою статті 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Частиною першою статті 209 ЦК України визначено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З оспорюваних договорів убачається, що 19 лютого 2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» у порядку звернення стягнення відчужило на користь ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» майнові права на квартири як їх іпотекодержатель.

Такий спосіб задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора визначено в іпотечному договорі, зокрема, в пунктами 4.1, 4.5 передбачено право іпотекодержателя у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов'язання діяти самостійно.

Майнове право «право очікування» - є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому

Як на підставу недійсності оспорюваних договорів, позивач посилається на те, що вони нотаріально не посвідчені, а відтак є нікчемними.

Оскільки законом не встановлено обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу майнових прав на нерухоме майно, висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про те, що наслідки недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору не підлягають застосуванню до вказаних договорів, є правильним.

Крім того, підставою недійсності договорів від 19 лютого 2016 року позивач указувала те, що на момент їх укладення ТОВ «Кредитні ініціативи» не було законним власником майнових прав, оскільки на порушення статті 38 Закону України «Про іпотеку» за 30 днів не повідомило іпотекодавця про продаж предмета іпотеки.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані в установленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Саме по собі невиконання вимоги Закону України «Про іпотеку» про повідомлення іпотекодавця про продаж предмету іпотеки не є підставою для визнання договору недійсним, а має правовим наслідком відшкодування завданих збитків.

За таких обставин суди попередніх інстанцій обґрунтовано відмовили в задоволенні вимог про визнання недійсними оспорюваних договорів з підстав невиконання вимог Закону України «Про іпотеку» про повідомлення іпотекодавця про продаж предметів іпотеки.

Правильним є висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання недійсними оспорюваних договорів з підстав того, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не було законним власником майнових прав, оскільки належність прав іпотекодержателя посвідчується договором факторингу, що укладений 06 червня 2014 року з ПАТ «Банк Кіпру» (правонаступник АБ «АвтоЗАЗбанк»), та який позивачем не оспорюється.

Щодо застосування до спірних правовідносин Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», апеляційний суд зробив правильний висновок, що позивач не може бути віднесена до іпотекодавців, на яких поширюються положення цього Закону, оскільки в іпотеку передано майнові права на об'єкти незавершеного будівництва загальною площею 147,15 кв. м (пункт 1 зазначеного Закону).

Правильним є і висновок судів про те, що не підлягають задоволенню вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на майнові права на квартири АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 з підстав, наведених вище.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновків судів попередніх інстанцій, зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду в оскарженій частині - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 01 березня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 01 березня 2018 року в частині позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гречанової Руслани Тарасівни, треті особи: публічне акціонерне товариство «Банк Кіпру», товариство з обмеженою відповідальністю «Ікос Фінанс», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, визнання права власності залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук