Справа № 525/741/20
Номер провадження 2-з/525/1/2020
УХВАЛА

Іменем України

07 липня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_1 , про забезпечення позову у цивільній справі, -

встановив:

Заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07 липня 2020 року.

В заяві про забезпечення позову заявник посилаючись на те, що його законне право було порушено просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вказуючи на те, що у разі не вжиття судом заборони, істотно ускладнять виконання рішення суду.

Заяву подано з метою забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду.

Дослідивши зміст поданої заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Підстав для повернення заяви позивачеві на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд не знаходить.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Судом встановлено, що заявником подано заяву про забезпечення позову з метою не допущення вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки, а фактично двох земельних ділянок, які знаходиться у приватній власності іншої фізичної особи, що не заперечується і самим заявником.

Суд звертає увагу на те, що про можливе порушення права заявника останньому було відомо ще у 2017 році, як зазначає заявник у поданій до суду заяві.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Заявлена заборона направлена на фактичне обмеження права власника користуватися та розпоряджатися власним майном, що на думу суду є неспівмірним з огляду на те, що до заяви про забезпечення позову не долучено жодних доказів на підтвердження аргументів заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення поданої до суду заяви.

Керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1. У задоволенні заяви про забезпечення позову від 12.06.2020 року, відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду.

3. Заявнику роз`яснити, що відповідно до п. 3 Розділ XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕННЬ ЦПК України, строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя Ю.І. Ячало