Справа № 635/5316/19
Провадження № 2/635/1078/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2020 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Назаренко О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Літінської Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2019 року було відкрито провадження у справі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 травня 2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача адвокат Гончаров Д.Ю. також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлявся судом належним чином. Причину няевки суду не повідомив. Відзив на позов відповідач у встановлений строк не надав. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК України передбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Враховуючи неодноразову неявку належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів в судове засідання, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
03 липня 2020 року на підставі ч. 4 ст. 268 ЦПК України вступна і резолютивна частини рішення підписані без проголошення.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши надані докази, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
09 липня 2012 року між ОСОБА_1 (відчужувач) та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір довічного утримання (догляду) - (надалі Договір), який посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Десятниченко О.В., реєстровий № 1497.
У відповідності до п. 6 Договору ОСОБА_2 зобов`язався довічно утримувати ОСОБА_1 надаючи їй необхідне харчування, забезпечувати за нею належний догляд, забезпечувати необхідну загальну медичну допомогу, а також зобов`язався у разі смерті відчужувача поховати її.
Відповідно до п. 7 Договору вартість харчування, забезпечення належного догляду та необхідної медичної допомоги сторони встановлюють в розмірі 1 000,00 грн. на місяць, яка підлягає індексації у порядку, встановленому Законом.
Право власності відповідача на відчужену Ѕ частку житлового будинку зареєстровано з Державному реєстрі прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 35103939. Накладено обтяження на спірну Ѕ частку житлового будинку у вигляді заборони на нерухоме майно.
Позивачем умови договору довічного утримання виконані у повному обсязі. Разом з цим, як зазначає позивач, після укладення договору довічного утримання, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань по виконанню вказаного договору, жодного разу не виконував свої обов`язки.
Разом з тим судом встановлено, що позивач потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується наступними документами: випискою № 625 від 30.04.2019 з Центру первинної медичної допомоги № 2 Харківського району, випискою № 230 від 09.03.2018 з Мерефянської центральної районної лікарні, випискою № 933 від 15.02.2109 також з Мерефянської центральної районної лікарні. Такий догляд вона отримує від дочки - ОСОБА_3 , яка з 2015 року надає матері матеріальну допомогу, дбає та піклується про неї, забезпечує її усім необхідним, що підтверджується актами від 11.04.2019, 30.04.2019, 11.05.2-19 та 06.06.2019.
Згідно звіту про незалежну оцінку ТОВ «Бюро Полекс» від 01.07.2019 оціночна вартість Ѕ частки житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 98 137 грн. 00 коп.
Відповідно до ст.ст. 744, 750 ЦК за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно; набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача житлом у будинку, який йому переданий за договором довічного утримання.
Згідно з ч. 1 ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.
Відповідно до ч. 1 ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу.
Обов`язки набувача за договором довічного утримання (догляду), грошова оцінка матеріального забезпечення відчужувача встановлені нормами ст.ст. 749-751 ЦК України.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.
Згідно із ст.651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друге сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
В силу ч.ч.2.3 ст.653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є: як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст.12. ч. 1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.
Відповідач не надав суду жодного доказу, щодо виконання ним умов договору довічного утримання від 09 липня 2012 року.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачем своїх обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
В розумінні ч. 1 ст. 756 ЦК України правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане, оскільки виникнення права власності на житловий будинок у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладенням договору, не пов`язано.
Таким чином, з урахуванням наведеного суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а відтак такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 82, 89, 133, 141, 263- 265, 280-282 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 09 липня 2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Десятниченко О.В..
Повернути сторони у первісний стан, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/1 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд.
Скасувати заборону на відчуження Ѕ частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області або до Харківського апеляційного суду.
Відомості, що не проголошуються:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1
представник позивача - ОСОБА_5 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_3 ;
відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складено 06 липня 2020 року.
Суддя О.В.Назаренко