Дата документу 01.07.2020 Справа № 554/5355/20
Провадження № 2-зз/554/23/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Савченко Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврись В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадкового домоволодіння і розподіл його в натурі, зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння та реальний розподіл домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В :

16 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходу забезпечення позову арешту на домоволодіння (житловий будинок із господарськими будовами) за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним №1776253, право власності на який належить ОСОБА_1 , з метою виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 17.03.2005 року за №17762543 про арешт житлового будинку з господарськими спорудами за вищевказаною адресою. Одночасно із заявою заявлено клопотання про поновлення строку для подання заяви про скасування арешту майна, оскільки про наявність ухвали суду від 26 вересня 2003 року, якою було накладено арешт на майно, заявник дізнався випадково від нотаріуса 24.04.2020 року під час спроби укладення договору купівлі-продажу домоволодіння. Заявник зазначає, що він не був повідомлений про розгляд відповідного клопотання про забезпечення позову, разом із тим, в прийнятому судом рішенні про це не зазначалось і йому не було відомо про наявність цієї ухвали. Крім того, в той час, коли такі обставини йому стали відомими, в країні діяв карантин, у зв`язку з чим він не зміг вчасно отримати відповідні копії рішень та звернутись до суду.

На обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що Октябрським районним судом м.Полтави розглядалась цивільна справа про поділ спадкового майна між спадкоємцями, за результатами якої 29 вересня 2006 року судом прийнято рішення про задоволення позову, яке сторонами не оскаржувалось. Разом із тим, ухвалою суду від 26 вересня 2003 року був накладений арешт на вищевказаний спірний будинок з господарськими спорудами. Проте, при винесенні рішення судом не було скасовано накладений арешт.

Крім того, зазначає, що на час розгляду справи він мав лише 1/3 частини спірного домоволодіння, а не цілий будинок, про що внесено дані до реєстру. В подальшому за рішенням суду за ним визнано право власності на 1/2 частину домоволодіння. При цьому інший співвласник ОСОБА_2 оформив право власності на свою частину та присвоєно іншу адресу.

На підставі викладеного, а також доводів, зазначених у заяві, просить задовольнити заявлені вимоги та скасувати арешт майна, накладений ухвалою суду від 26.09.2003 року.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись в установленому порядку.

Від заявника ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд без його участі, в якій заяву про скасування заходів забезпечення позову підтримав, просив задовольнити.

Від ОСОБА_3 надійшла заява, у якій вона просить проводити розгляд заяви за її відсутності, заяву підтримує.

Причини неявки інших учасників суду невідомі, заяв не надійшло.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути заяву за вказаної явки учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника процесу.

Так, судом установлено, що у провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувала цивільна справа №2-325/06 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадкового домоволодіння і розподіл його в натурі, зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння та реальний розподіл домоволодіння.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2003 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт у виді заборони державним та приватним нотаріусам Полтавської області посвідчувати угоди про відчуження домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 1/3 частина згідно договору дарування, ОСОБА_2 1/3 частина згідно свідоцтва про право на спадщину; та 1/3 частина належала померлій ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.77).

Таким чином, під час розгляду даної справи судом були вжиті заходи забезпечення позову.

Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2006 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на частину спадкового домоволодіння і розподіл його в натурі задоволено; позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину домоволодіння та реальний розподіл домоволодіння задоволено. Серед іншого, даним рішенням, визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане рішення сторонами оскаржено не було та набрало законної сили (а.с.434-436).

02 листопада 2015 року судом винесено ухвалу про виправлення описки в зазначеному рішенні суду.

Відповідно до ч.1 ст.158 ЦПК України (в чинній редакції) суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно з ч.ч.7, 8 вказаної статті у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Також згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року за №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Разом із тим, ч.6 ст.154 ЦПК України в редакції, що діяла на момент ухвалення рішення, було передбачено, що суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Аналогічна норма міститься у чинному Цивільному процесуальному кодексі України.

Як вбачається з матеріалів справи, під час постановлення судового рішення від 29 вересня 2006 року про задоволення позову не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом щодо спірного майна, а саме арешту домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , разом із тим, дане судове рішення суду набрало законної сили. Проте через наявність обтяження нерухомого майна у заявника виникли перешкоди у реалізації своїх прав як власника частини такого майна.

Отже, у відповідності з нормами процесуального права, у суду є всі підстави для скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що у судовому засіданні встановлені обставини того, що підстави, які слугували для застосування раніше обраного заходу забезпечення позову, відпали і на даний час ці заходи обмежують законні права ОСОБА_1 , позаяк протилежного не встановлено, суд дійшов до висновку, що заява про скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Крім того, у заявник просив поновити строк для розгляду його заяви з посиланням на загальні строки позовної давності, при цьому вказує, що довідався про наявність арешту на майно від нотаріуса лише 24 квітня 2020 року.

Відповідно до ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки заявнику стало відомо про існування вжитих судом заходів забезпечення позову лише 24 квітня 2020 року, й такі твердження в установленому порядку не були спростовані, при цьому процесуальним законом не встановлено обмежень за строками звернення з відповідною заявою щодо їх скасування, тому в даному випадку суд вважає, що заявником не пропущений строк звернення до суду із відповідною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.127, 158, 260, 353 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 26 вересня 2003 року по справі № 2-325/06 щодо накладення арешту на домоволодіння - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №1776253 від 17.03.2005 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.І. Савченко