Постанова

Іменем України

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 361/1059/17

провадження № 61-28505св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

Шиповича В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - обслуговуючий гаражний кооператив «Металург»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги:

- ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області, у складі судді Петришин Н. М., від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області, у складі колегії суддів: Олійника В. І., Лівінського С. В.,

Журби С. О., від 24 квітня 2018 року;

- обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург» на постанову Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург» (далі - ОГК «Металург», кооператив) про визнання недійсними рішень загальних зборів та правління кооперативу, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення належних при звільненні сум, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки проведення розрахунку при звільненні, затримки видачі трудової книжки, та з урахуванням поданих уточнень просив суд:

- визнати недійсним рішення позачергових загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» від 04 лютого 2017 року;

- визнати недійсним рішення правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року, оформлене протоколом № 1;

- визнати незаконним та скасувати наказ № 1 від 07 лютого 2017 року голови правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року про його звільнення із займаної посади з 13 лютого 2017 року; ,

- поновити його на посаді голови правління ОГК «Металург» з 13 лютого 2017 року;

- стягнути з ОГК «Металург» належні йому при звільненні суми у розмірі 11 200 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку у розмірі 56 000 грн, середній заробіток за час вимушеного прогулу пов`язаного із затримкою видачі трудової книжки в розмірі 56 000 грн та середній заробіток за час вимушеного прогулу пов`язаного із незаконним звільненням у розмірі 56 000 грн.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що з вересня 2011 року він працював на посаді голови правління ОГК «Металург». 04 лютого

2017 року відбулися збори уповноважених представників кооперативу, куди його, як голову правління не допустили. Вважав, що рішення зборів

04 лютого 2017 року прийняте з грубим порушенням чинного законодавства та пунктів 7.4 та 7.5. Статуту кооперативу, що полягає у порушенні порядку скликання зборів та відсутності необхідного кворуму. Дійсність рішення позачергових загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» від 04 лютого 2017 року, на якому було обрано, в тому числі новий склад правління кооперативу, впливає на законність інших позовних вимог.

Видаючи наказ про його звільнення від 07 лютого 2017 року, голова правління кооперативу ОСОБА_2 вийшов за межі повноважень визначених пунктом 9.1. Статуту кооперативу, відповідно до якого голова правління обирається на засіданні правління з числа членів правління, а тому, і в такий спосіб може бути звільнений колегіальним органом, однак правління на своєму засіданні 07 лютого 2017 року питання щодо звільнення позивача не вирішувало.

Підстава його звільнення у зв`язку із закінченням терміну повноважень на посаді голови правління кооперативу не відповідає дійсним обставинам справи та вимогам Статуту, оскільки термін повноважень голови правління не визначений, а тому і не скінчився.

Крім того, посилався на те, що всупереч вимог статті 47, частини першої статті 117 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) при звільненні йому не було виплачено заробітну плату за січень-лютий

2017 року. Стверджував, що внаслідок незаконного звільнення з посади відповідач залишив його та його сім`ю без засобів до існування, чим поставив у скрутне матеріальне становище, а ненадання належним чином заповненої трудової книжки позбавило його права реєстрації як безробітного.

Кроткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОГК « Металург » на користь ОСОБА_1 належні суми при звільненні у розмірі

5 489, 64 грн. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що рішення зборів уповноважених членів кооперативу, прийняте 04 лютого 2017 року щодо відсторонення від виконання обов`язків голови правління ОСОБА_1 та обрання нових членів правління є правомірним та таким, що не суперечить чинному законодавству і Статуту кооперативу.

Оскаржуване позивачем рішення правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року не суперечить вимогам законодавства, оскільки нові члени правління, виконуючи свої статутні обов`язки, обрали нового голову правління ОСОБА_2 .

Позивач був обраний правлінням на строк, який не може перевищувати п`яти років, повторно не обирався головою правління, а тому головою правління ОСОБА_2 було правомірно видано наказ № 1

від 07 лютого 2017 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади у зв`язку із закінченням строку повноважень.

Однак при звільненні позивача із займаної посади з 13 лютого 2017 року йому не були виплачені належні суми при звільненні в розмірі 5 489, 64 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року в частині стягнення з ОГК «Металург» на користь

ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати скасовано і в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким стягнуто з ОГК «Металург» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 07 лютого 2017 року по день ухвалення судового рішення у розмірі 48 015, 52 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Приймаючи постанову від 24 квітня 2018 року, апеляційний вказав на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів та правління кооперативу, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення належних при звільненні сум, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки.

Встановивши факт затримки виплати позивачу коштів належних при звільненні, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, стягнувши середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 07 лютого 2017 року по день ухвалення судового рішення у розмірі 48 015, 52 грн.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року в частині вирішення вимог про визнання недійсними рішення загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» від 04 лютого

2017 року, оформленого протоколом позачергових загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» та рішення правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року, оформленого протоколом № 1; визнання незаконним та скасування наказу голови правління ОГК «Металург»№ 1 від 07 лютого 2017 року про його звільнення з посади голови правління кооперативу з 13 лютого 2017 року; поновлення його на посаді голови правління ОГК «Металург» з 13 лютого 2017 року; стягнення з ОГК «Металург» середнього заробітку за час вимушеного прогулу пов`язаного із затримкою видачі трудової книжки та середнього заробітку за час вимушеного прогулу пов`язаного із незаконним звільненням скасувати, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У касаційній скарзі представник ОГК «Металург» - адвокат Усенко М. М., з урахуванням поданих уточнень, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить постанову Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року скасувати, залишивши в силі рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня

2017 року.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, ухвалюючи оскаржувані судові рішення, не визначились із правовою природою та суб`єктним складом спірних правовідносин, а також нормами права які їх регулюють. Висновки судів про наявність встановленого порядку денного зборів, кворуму на зборах та їх легітимність, легітимність рішень правління кооперативу та його нового голови не відповідають дійсним обставинам справи. Судами попередніх інстанцій не було встановлено, які збори членів кооперативу проводилися - загальні чи збори уповноважених представників, чергові чи позачергові. При ухвалені судових рішень в порушення вимог статей 4, 8, 15 Закону України «Про кооперацію», суди першої та апеляційної інстанцій послалися на Статут, який втратив чинність та не взяли до уваги надану ним належним чином завірену копію Статуту, який був чинним на час проведення зборів. Судом першої інстанції було відхилено його клопотання про витребування доказів, в тому числі списку членів кооперативу та списку уповноважених представників, що унеможливило справедливий розгляд справи. Показання свідків по справі в судових рішеннях висвітлені тільки в тій частині, які були необхідні суду для відмови у задоволенні позову, але не зазначені в частині щодо порядку проведення оспорюваних зборів, повноважень осіб на них присутніх, наявності кворуму, присутності на зборах сторонніх осіб, порядку денного тощо.

Касаційну скаргу ОГК «Металург», з урахуванням поданих доповнень, мотивовано тим, що позивач не вийшов на роботу в день звільнення та навмисно не пред`являв вимог про здійснення розрахунку. Кооператив намагався і намагається сплатити належні позивачу кошти, однак позивач ухиляється від отримання цих коштів. Докази затримки виплати позивачу кооперативом сум при звільненні та існування вини ОГК «Металург» в такій затримці відсутні.

Апеляційним судом було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивача починаючи із 07 лютого 2017 року, в той час як ОСОБА_1 було звільнено з роботи 13 лютого 2017 року.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОГК «Металург» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , однак з огляду на те, що зазначений відзив подано з пропуском встановленого касаційним судом строку на його подання, а зазначені відповідачем причини пропуску такого строку є неповажними, касаційний суд не бере вказаний відзив до уваги.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОГК «Металург» на рішення постанову Апеляційного суду Київської області

від 24 квітня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 361/1059/17 за касаційною скаргою

ОСОБА_1 та витребувано її матеріали з місцевого суду.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі № 361/1059/17 за касаційною скаргою

ОГК «Металург». Зупинено виконання постанови Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, крім зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за один місяць.

У липні 2018 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.

16 квітня 2020 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду справу № 361/1059/17 передано судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 перебував на посаді голови правління ОГК «Металург» з листопада 2011 року.

Згідно протоколу позачергових Загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» від 04 лютого 2017 року, зі 125 уповноважених представників членів ОГК, були присутні 92 представники, які відповідно мали 920 голосів із 1 254.

У протоколі зазначено, що позачергові загальні збори проведені за ініціативи членів правління кооперативу у зв`язку із закінченням терміну повноважень на посаді голови правління. Загальні збори відкрито головою правління кооперативу ОСОБА_1 , який проінформував про стан, що склався в кооперативі та узагальнив перелік питань, які підлягають розгляду на зборах. На зборах обговорювались питання щодо роботи голови правління ОСОБА_1 і виступаючі виразили недовіру голові правління та вимагали звільнення його з посади, за що проголосували 89 осіб, проти - 3. Також на зборах було обрано новий склад правління із

11 осіб.

Судам надано список членів ОГК «Металург», які висловили недовіру голові правління кооперативу ОСОБА_1 .

Згідно протоколу № 1 засідання правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року обрано головою правління кооперативу ОСОБА_2

Наказом № 1 голови правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року у зв`язку із закінченням терміну повноважень на посаді голови правління кооперативу, перевиборами на зборах уповноважених представників членів кооперативу від 04 лютого 2017 року та затвердженням ОСОБА_2 головою правління, звільнено ОСОБА_1 із займаної посади

з 13 лютого 2017 року. Зазначений наказ ОСОБА_1 отримав

11 лютого 2017 року.

ОСОБА_2 у лютому 2017 року звертався до Броварського ВП ГУНП в Київській області та Броварської місцевої прокуратури щодо відмови ОСОБА_1 передати печатку, штамп, трудові книжки та іншу документацію ОГК «Металург».

Судами встановлено, що при звільненні позивача із займаної посади йому не було виплачено належні при звільненні кошти в розмірі 5 489, 64 грн.

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі по тексту, в редакції Кодексу на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувані судові рішення не відповідають з огляду на наступне.

Згідно з частинами першою та третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 ЦК України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (стаття 2 Закону України «Про кооперацію»).

Таким чином, обслуговуючий гаражний кооператив незалежно від напряму його діяльності є юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Подібний за змістом висновок у відповідних правовідносинах викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/7554/18 (провадження № 12-8гс19), від 17 грудня 2019 року у справі № 904/4887/18 (провадження 12-92гс19).

ОГК «Металург» є юридичною особою та за змістом Статуту посада голови правління кооперативу є виборною.

Відповідно до протоколу позачергових загальних зборів уповноважених представників членів ОГК «Металург» від 04 лютого 2017 року:

- обрано головою зборів члена кооперативу - ОСОБА_4 , секретаря зборів - ОСОБА_5 ;

- обрано лічильну комісію у наступному складі: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ;

- вирішено виразити недовіру голові правління ОГК «Металург» ОСОБА_1 та вимагати звільнення його з займаної посади;

- обрано новий склад правління кооперативу в кількості 11 чоловік: ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та рекомендовано новому правлінню кооперативу створити та до 10 лютого 2017 року здійснити по акту передачу всієї документації, грошових надходжень, печатки, товарно-матеріальних цінностей ОГК «Металург»;

- обрано склад ревізійної комісії в кількості 3 чоловіки: ОСОБА_6 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 ;

- визначено відповідальних осіб за здійснення збору підписів членів кооперативу, що виражають недовіру голові правління

ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу № 1 від 07 лютого 2017 року засідання нового правління ОГК «Металург», обраного зборами уповноважених членів кооперативу від 04 лютого 2017 року:

- обрано головою правління кооперативу - ОСОБА_2 .

За змістом частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Разом з тим, відповідно до частин першої, другої статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єкта юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України, за змістом частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій не врахували, що спір виник у зв`язку з реалізацією членами кооперативу своїх корпоративних прав на обрання правління та його голови. Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 оспорював рішення зборів уповноважених членів ОГК «Металург» від 04 лютого 2017 року та рішення правління ОГК «Металург» від 07 лютого 2017 року, в тому числі через порушення порядку підготовки та проведення цих зборів, й саме з ними пов`язував свої похідні вимоги про поновлення на роботі. Відповідно, спір виник з корпоративних правовідносин та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства відповідно до вищезазначених вимог закону.

Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року по справі № 640/1029/18 (провадження № 14-443цс19).

Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на зміст позовних вимог і не дослідивши питання юрисдикційності спору, помилково розглянули справу по суті в порядку цивільного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до змісту частини другої статті 414 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Частиною першою статті 414 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково із закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За таких обставин, не обговорюючи питання правильності застосування судами норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що судові рішення не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушенням норм процесуального права, що є підставою для їх скасування із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1

частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись статтями 19, 255, 256, 400, 402, 409, 414 - 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги ОСОБА_1 та обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург» задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 24 квітня 2018 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург» про визнання недійсними рішень зборів правління, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення належних сум, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки проведення розрахунку при звільненні, затримки видачі трудової книжки - закрити.

Повідомити ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції господарських судів.

Роз`яснити ОСОБА_1 право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутись до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Є. В. Синельников О. В. Білоконь Н. Ю. Сакара С. Ф. Хопта В. В. Шипович