Ухвала

30 червня 2020 року

місто Київ

справа № 712/2-2288/2003

провадження № 61-9382ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка оформлена у вигляді заяви-відзиву,

із вимогою про зобов`язання Закарпатського апеляційного суду забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради

про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2003 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Ужгородського міського суду Закарпатської області від 08 липня 2003 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 24 березня 2005 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 травня 2005 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 02 вересня 2008 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 24 березня 2005 року визнано неподаною та повернуто заявникові.

ОСОБА_1 подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2003 року, якою справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міського суду від 08 липня 2003 року, знято з розгляду в суді апеляційної інстанції та повернуто до місцевого суду для виконання вимог

статті 294 ЦПК України.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітні 2017 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 29 вересня 2003 року повернуто заявнику.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Виправлено описку в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 25 квітня 2017 року а саме: прізвище заявника « ОСОБА_2 » замінено на « ОСОБА_1 ».

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 05 червня 2020 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року відмовлено.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 18 червня 2020 року звернувся до Верховного Суду із заявою-відзивом, яка зареєстрована як касаційна скарга. Зазначене звернення містить вимогу про зобов`язання Закарпатського апеляційного суду забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд вивчив подані матеріали, зробив висновок про наявність підстав для їх повернення заявнику, які подано без додержання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Форма і зміст касаційної скарги має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України.

Отже, учасник справи, який не погоджується із ухваленим рішенням суду першої та (або) апеляційної інстанцій має право звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою.

Верховний Суд під час вивчення матеріалів звернення,встановив, що цей процесуальний документ за своєю формою та змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України та не містить ознак касаційної скарги, у зверненні відсутні вимоги про касаційне оскарження рішень судів першої та (або) апеляційної інстанції у зазначеній справі.

За правилами пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначив жодних підстав касаційного оскарження та не визначив рішення, яке заявник має намір оскаржити у касаційному порядку.

Таким чином, Верховний Суд констатує, що подане заявником звернення, яке зареєстровано як касаційна скарга, не відповідає формі і змісту скарги, що визначеного статтею 392 ЦПК України; не містить вимоги про касаційне оскарження, яке має відповідати положенню частини першої статті 409 ЦПК України; не зазначено судове рішення, яке, на переконання заявника, підлягає перегляду в касаційному порядку; у такому зверненні відсутні доводи та обґрунтування наявності підстав для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи те, що заявник не виконав вимог процесуального закону під час подання, оформленого як касаційна скарга, щодо наведення визначених процесуальним законом обґрунтованих підстав касаційного оскарження судового рішення, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 389, 392, 393, 409, 411 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка оформлена у вигляді заяви-відзиву із вимогою про зобов`язання Закарпатського апеляційного суду забезпечити виконання ухвали Апеляційного суду Закарпатської області від 17 травня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального закладу «Закарпатський академічний обласний український музично-драматичний театр імені братів Юрія-Августина та Євгена Шерегіїв» Закарпатської обласної ради про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення оплати за час вимушеного прогулу, не прийняти до розгляду та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний