справа № 359/1967/19
головуючий у суді І інстанції Муранова-Лесів І.В.
провадження № 22-ц/824/3680/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Мостової Г.І.

суддів Слюсар Т.А., Волошиної В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сердюк К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Громадської організації «Дачне товариство «Русин» на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року

за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Дачне товариство «Русин», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Вишеньківська сільська рада Бориспільського району Київської області, про визнання рішення загальних зборів недійсним, зобов`язання вчинити дії, стягнення безпідставно отриманих коштів, -

в с т а н о в и в :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом до ГО «ДТ «Русин».

18 грудня 2019 року до суду першої інстанції надійшла заява позивача про забезпечення позову, у якій вона просила: заборонити ГО «ДТ «Русин» в особі голови правління Бараніченко С.В. та членами правління ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 вчиняти дії спрямовані на обмеження права користування позивача та членів її сім`ї електромережею (в тому числі шляхом відключення електроенергії у будь-який спосіб), водопостачальними спорудами, телефонними мережами та іншим майном, що знаходиться у спільній власності дачного товариства;

заборонити ГО «ДТ «Русин», в особі Голови правління та членів правління вчиняти дії та приймати рішення, що прямо не передбачені Статутом ГО ДТ «Русин», в тому числі не допускати будь-які транспортні засоби та будь-яких третіх осіб на територію загального користування ГО «ДТ «Русин»;

заборонити ГО «ДТ «Русин», в особі Голови правління та членів правління, обмежувати доступ до території дачної ділянки гостей, знайомих, обслуговуючого персоналу, включаючи використовуваних ними транспортних засобів;

зупинити дію рішень загальних зборів ГО «ДТ «Русин» від 01 вересня 2018 року, що оформлені протоколом № 2.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заборонено ГО «ДТ «Русин» в особі його органів управління вчиняти дії, спрямовані на обмеження права користування позивача ОСОБА_1 та членів її сім`ї електромережею, що знаходиться в спільній власності ГО «ДТ «Русин», в тому числі шляхом відключення електроенергії у будь-який спосіб її земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.

Задовольняючи частково заяву про задоволення позову, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що існують ризики відключення дачного будинку позивача від електромережі, що потребуватиме додаткових зусиль з боку позивача для відновлення її порушених прав, ускладнити виконання рішення у цій справі. Щодо вжиття інших запропонованих заходів, то їх задоволення призведе до фактичного задоволення вимог позивача до розгляду справи по суті.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ГО «ДТ «Русин» подало апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 19 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову. А також, 06 липня 2020 року звернувся з заявою з процесуальних питань, де серед іншого просить розглядати справу без участі представника організації.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала постановлена на підставі завідомо неправдивої інформації з боку позивача. Викладені позивачем в заяві про забезпечення позову обставини та факти - завідомо неправдива інформація:

у пункті 1.8 заяви про забезпечення позову позивач повідомляє завідомо неправдиву інформацію, а саме, що сплачує щорічні, цільові та інші внески, оскільки статутом відповідача щорічні внески не передбачені;

пунктом 2.9.4. статуту товариства (в редакції яка діяла до 22 червня 2019 року) встановлено обов`язок членів товариства своєчасно сплачувати вступні, членські та цільові внески. Членський внесок сплачується щомісяця;

позивач у період з 2007 року по 22 червня 2019 року участі у загальних зборах ГО «ДТ «Русин» не приймав, станом на 22 червня 2019 року мав прострочену заборгованість по оплаті членських внесків, яка не погашена;

з 22 червня 2019 року і на дату подання заяви про забезпечення позову 18 грудня 2019 року позивач, не будучи членом ГО «ДТ «Русин», також повідомляє завідомо неправдиву інформацію про те, що позивач не має заборгованості перед товариством по сплаті членських внесків, оскільки заборгованість на 22 червня 2019 року у позивача є;

ухвала про забезпечення позову порушує інтереси інших членів товариства з огляду на те, що вони користуються тією ж електромережею. У випадку створення аварійних ситуацій позивачем через перевантаження електромережею свого будинку відбудеться аварійне вимкнення будинків інших членів товариства, освітлення вулиці;

ухвала про забезпечення позову перешкоджає господарській діяльності товариства, створює безпеку виникнення техногенних аварій з огляду на те, що товариство щомісячно здійснює відключення всієї електромережі товариства від електромережі, наприклад, для обслуговування, заміни елементів електромережі, ремонту, вимкнення електромережі через погодні умови.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи у провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа запозовом ОСОБА_1 до ГО «ДТ «Русин» про визнання недійсним рішення загальних зборів ГО «ДТ «Русин» від 01 вересня 2018 року, що оформлені протоколом № 2, про усунення перешкод у користуванні належним позивачу та членам її сім`ї майном, шляхом забезпечення вільного доступу до належного заявнику земельної ділянки та дачного будинку, включаючи також демонтаж металевих воріт, що розташовані на дорозі загального користування та зняття охорони, про зобов`язання правління ГО «ДТ «Русин» дотримуватись Статуту товариства, а всі рішення обмежувального характеру вчиняти виключно в порядку, що передбачений чинним законодавством та про стягнення з ГО «ДТ «Русин» на користь позивача безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 67 400 грн.

Загальними зборами ГО «ДТ «Русин» ухвалено рішення від 01 вересня 2018 року, оформлене протоколом № 2, по другому питанню порядку денного про те, що: у випадку наявності заборгованості у члена товариства за споживання електроенергії припиняється без попередження, а відновлення споживання здійснюється рішенням правління за кошти боржника (пункт 2.5 протоколу).

Обґрунтовуючи заяву, позивач посилалась на те, що вона є членом ГО «ДТ «Русин» та власником земельної ділянки площею 1500 кв.м яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статуту ГО «ДТ «Русин» спільною власністю товариства є належні йому електромережі, водопостачальні споруди, телефонні мережі, огорожі та інше, придбані або створені за рахунок коштів товариства чи спільною діяльністю членів товариства, а також землі загального користування, що приватизовані товариством. Спільна власність товариства знаходиться в його повному володінні, користуванні та розпорядженні. Користуватись майном товариства мають право всі члени товариства та члени їх родин.

Користуючись правами члена ГО «ДТ «Русин», позивачем було здійснено будівництво дачного будинку, який було приєднано до електромережі, водопостачальних та інших мереж.

З початку 2018 року правління ГО «ДТ «Русин» почало самовільно та регулярно збільшувати розмір членських внесків. Через очевидну протиправність та невідповідність Статуту таких рішень правління, позивач відмовилась сплачувати членські внески у тому спірному розмірі, який вимагало правління ГО «ДТ «Русин» та продовжувала сплату у розмірі, який було визначено загальними зборами раніше.

Наслідком цього стало відключення належного позивачу дачного будинку від електромережі, тому ОСОБА_1 вимушена була сплатити грошові кошти у розмірі, що є еквівалентним 1 400 доларів США, а також ще 67 400 грн.

01 вересня 2018 року, за відсутності кворуму, встановленому Статутом, були проведені загальні збори ГО «ДТ «Русин», що оформлені протоколом № 2.

На цих загальних зборах були ухвалені рішення, які не відповідають вимогам Закону (в тому числі рішення щодо розміру внесків заднім числом, недопущення до земельних ділянок загального користування транспорту родичів та знайомих, тощо) та порушують права членів дачного товариства.

Такі дії, як відключення дачного будинку позивача від електромережі, погрози, спрямовані на обмеження права користування спільною власністю товариства, позбавлення позивача та його сім`ї (в тому числі малолітніх дітей) можливості задоволення життєво важливих потреб, забезпечення належного рівня життя викликають серйозне занепокоєння всієї родини.

Враховуючи вищевказані обставини, колегія суддів зазначає, що обставини викладені в заяві про забезпечення позову вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія апеляційного суду враховує таке.

ОСОБА_1 є членом ГО «ДТ «Русин», що вбачається з членської книжки, оригінал якої оглянуто в судовому засіданні апеляційного суду.

Як вбачається з заяви про забезпечення позову та не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі, на момент звернення до суду позивач є споживачем електроенергії, її будинок вже приєднано до електромережі, будь яких доказів, що підтверджують можливість створення позивачем аварійних ситуацій позивачем внаслідок звичайного споживання, апелянтом не надано.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX.

Відповідно до пункту 12 цього Закону розділ ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту:

«Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину».

Керуючись статтями 362, 367, 369, 376, 381-384 ЦПК України та пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Громадської організації «Дачне товариство «Русин» залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 07 липня 2020 року.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді В.М. Волошина

Т.А. Слюсар