Справа 206/1916/20
Провадження 2/206/679/20
01 липня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини,
представника позивача адвоката Кузьміної Н.О.,
04 травня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , який обґрунтував тим, що 23 серпня 2014 року між ними був укладений шлюб. В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.06.2019 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. На підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.07.2017 року з позивача на користь ОСОБА_2 були стягненні аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 у зв`язку з необхідністю їй часу для влаштування особистого життя, навесні 2019 року привезла позивачу їх сина на деякий час без визначення терміну. Згодом 01 червня 2019 року відповідач приїхала до позивача, привезла речі сина та повідомила, що вона їде з м. Дніпра проживати до іншого чоловіка. Таким чином, з 01 червня 2019 року син повністю проживає з позивачем. З 01 червня 2019 року й по теперішній час відповідач ОСОБА_2 їх сином ОСОБА_4 не цікавиться, участі у його житті не приймає, майже за рік жодного разу не зателефонувала, а за весь цей час позивач зміг тільки двічі до неї додзвонитися. Неповнолітній син ОСОБА_4 наразі проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні з 01 червня 2019 року, проте відповідач продовжує щомісячно отримувати аліменти з позивача. Зазначені обставини стали причиною звернення ОСОБА_1 до суду з позовною заявою, в якій він просить суд припинити нарахування та стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 та стягнути з останньої аліменти на його користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою суду від 21 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 01 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення аліментів з позивача на користь відповідача.
Представник позивача адвокат Кузьміна Н.О. в судовому засіданні позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позовну заяву не надала, тому суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та наявних у справі доказів ухвалює заочне рішення.
Заслухавши пояснення представника позивача та покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що у сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).
Заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.10-11).
Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.06.2017 року та до повноліття дитини (а.с.12).

Згідно копії довідки №22 від 27.01.2020 позивач ОСОБА_1 працює у відокремленому підрозділі «Придніпровська теплова електрична станція» акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго», займає посаду електрослюсар з обслуговування ата зве та в період з липня 2019 по грудень 2019 року сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно копії акту обстеження домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 від 07 квітня 2020 року жильці квартир № 6,2,4 підтвердили факт проживання ОСОБА_3 за вказаною адресою з 01 червня 2019 року по теперішній час (а.с.14).

Відповідно до копії довідки КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №145» ДОР від 13.02.2020 син позивача ОСОБА_3 відвідує вказаний заклад з вересня 2019 року по теперішній час (а.с.15).

Згідно копії договором № 3496712 від 03 жовтня 2019 року позивач уклав Договір добровільного медичного парування з ПАТ «Страхова компанія «АСКА», за яким застрахованою особою є його син ОСОБА_3 (а.с.16-18).

29 січня 2020 року позивач уклав договір про надання послуг первинної медичної допомоги з сімейним лікарем Комунального закладу «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 , де зазначена адреса проживання сина: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Декларації (а.с.19).

З копії характеристики сім`ї в якій проживає дитина ОСОБА_3 наданої КЗО «Дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №145» ДОР від 14.02.2020 вбачається, що дитина відвідує заклад з вересня 2019 року. Дитина проживає з батьком за адресою АДРЕСА_1 . З матір`ю дитини працівники дошкільного закладу не знайомі. ОСОБА_6 ОСОБА_4 до дитячого садка та забирає батько, інколи бабуся ОСОБА_7 (а.с.20).

Згідно копії рішення виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради від 20.03.2020 місце проживання малолітнього ОСОБА_3 визначено з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що вона являється сусідкою позивача. З червня 2019 року з позивачем в квартирі постійно проживає його син ОСОБА_4 , який також відвідує дитячий садок. З відповідачкою свідок не знайома, бачила її лише кілька разів. Вихованням хлопця займається його батько та дід з бабою, оскільки ОСОБА_9 працює.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_10 суду пояснила, що мати ОСОБА_4 привезла його до батька на початку літа 2019 року. З того часу дитина проживає з батьком ОСОБА_9 та його дідом і бабусею. Вони доглядають за дитиною, займаються її розвитком та забезпечують всім необхідним. З відповідачкою раніше тісно спілкувались, але останні 2 роки її не бачила, а тому і не спілкуються. Також свідку відомо, що позивач працюючи постійно сплачував аліменти відповідачці. Дитина повністю на утриманні батька з червня 2019 року.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аби одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України за якою, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Відповідно до ст. 188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь-яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку, має право звернутися до суду з відповідним позовом.

При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому це можуть бути будь-які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів.

Отже, факт зміни місця проживання дитини від одного з батьків до іншого є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 .

Судом під час судового розгляду встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає з позивачем та повністю знаходиться на його утриманні з 01 червня 2019 року.

Зазначені обставини знайшли своє підтвердження в поясненнях представника позивача, показах допитаних у судовому засіданні свідків, а також досліджених письмових доказах у справі.

В той же час відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась та зазначені обставини не спростувала.

Таким чином на момент розгляду дійсної справи змінились обставини, що встановлені судом у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів (справа №206/2940/17), а тому суд приходить до висновку про необхідність припинення стягнення з позивача аліментних зобов`язань на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 .

У відповідності зі ст. 180 СК України, мати та батько повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Відповідно ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Частина 1 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_2 на його користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити нарахування та стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2017 року у справі № 206/2940/17.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 04 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) понесені витрати за сплати судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Повний текст рішення складено 02 липня 2020 року.

Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук