КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/1438/18
№ апеляційного провадження: 22-з/824/262/2020
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 червня 2020 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,
за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2012 року,-
У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» (далі - ТОВ) звернулось до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Даценко» (далі ФГ «Даценко») з позовом про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 18 вересня 2012 року,-
Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції представником ТОВ «Інтерагроінвест» подано апеляційну скаргу.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Інтерагроінвест» залишено без задоволення, рішення Таращанського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року залишено без змін.

20 лютого 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, яка подана 17 лютого 2020 року адвокатом Архипенком О.А. в інтересах ОСОБА_1 та ФГ «Даценко», в якій посилаючись на те, що під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не було вирішено питання судових витрат, заявник просить стягнути з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» судові витрати, понесенні останнім у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7 410 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року справу призначено судді- доповідачу Слюсар Т.А. у складі колегії суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.

Суддею-доповідачем вирішені процедурні питання, пов`язані з рухом справи, витребувано із Таращанського районного суду Київської області від 19 листопада 2019 року матеріали цивільної справи № 379/1438/18, призначено справу до розгляду.

Колегія суддів, вислухавши Колибабу І.О. в інтересах ТОВ «Інтерагроінвест» яка просила заяву залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню частково.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку (а.с. 97-99).

У відповідності до вимог статті 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у її відсутності.

Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи убачається, що 27 листопада 2018 року між адвокатським бюро «Архипенка» та ФГ «Даценко» укладено договір про надання професійної правничої допомоги № 01/12-2018 (а.с. 164-165 т. 1, а.с. 22-23 т.3).

Також до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/12-2018 були укладені додаткова угода №1/1 від 28 листопада 2018 року, додаткова угода № 1/2 від 28 листопада 2019 року та відповідно додаток № 7 до вказаного договору від 06 січня 2019 року (а.с. 24-26 т.3).

Між сторонами укладено акт приймання-передачі відповідно до договору про надання професійної правничої допомоги № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року, за яким вартість наданих послуг встановлена, у сумі 7 410 грн. ( а.с. 19 т.3).

Згідно наданого акту убачається, що адвокатським бюро на виконання договору у справі № 379/1438/18 виконано:

Вивчення матеріалів справи апеляційної скарги позивача та підготовка обґрунтованих заперечень - 3 170 грн. (3 год. 10 хв.);

Участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції 12 лютого 2020 року з урахуванням часу очікування у суді та часу на участі у засіданні - 3 000 грн. (з 12 год. до 15 год. - 3 год.);

Час витрачений на дорогу - 1 240 грн. (відстань м. Черкаси - м. Київ в обидві сторони 410 км., орієнтовний час в дорозі 5 год.).

Питання про відшкодування відповідачу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, не було вирішено колегією суддів при прийнятті постанови від 12 лютого 2020 року за результатом розгляду апеляційної скарги.

Визначаючи розмір витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу адвоката, та розподіляючи вказані витрати між сторонами у справі, колегією суддів враховуються надане клопотання ТОВ «Інтерагроінвест» в якому зазначено, що у разі задоволення заяви, просило відмовити у стягненні витрат на дорогу та зменшити розмір витрат на правничу допомогу виходячи із принципу співмірності та розумності.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК (в редакції Закону 2004 року) та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Отже, частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З урахуванням долучених до справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав до стягнення з відповідача компенсації витрат на дорогу, в сумі 1 240грн., остільки докази на підтвердження реально понесення адвокатом таких витрат до справи не долучено.

Враховуючи складність справи та виконані роботи в суді апеляційної інстанції, принципи співмірності та розумності судових витрат, а також тривалість судового розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката Архипенка О.А. , з заявлених 7 410 грн. до 3 603 грн. 33 коп. (3170 + 433,33).

За таких обставин, з ТОВ «Інтерагроінвест», на користь ФГ «Даценко» підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 3 603 грн. 33 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву адвоката Архипенка Олександра Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест», на користь фермерського господарства «Даценко» 3 603 грн. 33 коп. судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: