Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2020 Справа №607/29207/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

представника відповідача Костової Н.В ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ТАС» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просять стягнути з відповідача на користь ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» завдану матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 23 689 грн. 00 коп. та 1 921 грн. 00 коп. сплаченого ними судового збору при зверненні із позовом в суд.

В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 21 травня 2017 р. в м. Тернопіль по вул. Збаразька, 29 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4 . Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5524552. Відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа № 607/6798/16-п) від 13.07.2016 р. та постанови цього суду (справа № 607/6623/17) від 30.05.2017 p., винним у настанні ДТП визнано ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «ТАС», на підставі поданих заяв потерпілою стороною та складених ними страхових актів, виплатила страхове відшкодування на загальну суму 23 689,00 грн. (18 022,00 грн.+5 667,00 грн.). На підставі пп. а) п. 38.1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу, оскільки постановою суду від 04 вересня 2017 р. було встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Костова Н.З. надала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що перебування відповідача на час скоєння ДТП в стані алкогольного сп`яніння матеріалами справи не доведено. Для відшкодування шкоди в порядку регресу недостатньо притягнення водія забезпеченого транспортного засобу до відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). Тобто, предметом доказування у такому спорі є також встановлення факту протиправних дій водія забезпеченого транспортного засобу, зокрема, керування транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП. Також зазначає, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп /2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах і правовій презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України, яка гарантує презумпцію невинвуватості особи, поки її вина на буде доведена у законному порядку і встановлена відповідним судовим рішенням. Позивач, на підтвердження обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, надав суду постанову Тернопільського міськрайонного суду від 04.09.2017 р. у справі №607/6628/17-ц, якою провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. При цьому позивач зазначає, що закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини, а застосування судом п. 7 ст. 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Вважає, що як вбачається із змісту мотивувальної частини даної постанови, суд не встановлював дійсні обставини у даній справі, як і не встановлював вини позивача у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема в частині керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Відтак, встановити на підставі даної постанови чи мало місце керування відповідачем транспортним засобом в стані алкогольною сп`яніння не можливо. За таких обставин, вважає, що дана постанова не може бути взята до уваги судом, як належний та допустимий доказ факту керування відповідачем транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.. У задоволенні позову просить відмовити.

11 березня 2020 року у даній справі проведено підготовче судове засідання, за наслідками якому підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання згідно якого просить справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Костова Н.З. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та проти їх задоволення заперечила.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив

21 травня 2017 р. в м. Тернополі по вул. Збаразька, 29 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_4

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу із стягнення в дохід держави в розмірі 340 грн.

Як вбачається із змісту даної постанови, судом встановлено, що 21 травня 2017 року о 18.00 год. по вул. Збаразька, 29 в м. Тернополі громадянин ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ E-250» номерний знак НОМЕР_1 , не дотримався безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем «DAEWOO LANOS», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який від удару зіткнувся із автомобілем «HONDA CR-V», д.н.з НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.9 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21 травня 2017 року,є ОСОБА_2 , водій транспортного засобу марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Mercedes Benz», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/5524552 у ПрАТ «Страхова компанія «ТАС».

14 липня 2017 року потерпілий ОСОБА_4 та 17 липня 2017 року потерпілий ОСОБА_3 звернулися до ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» із заявами про виплату страхового відшкодування.

Із метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкоджених транспортних засобів: «DAEWOO Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 та «Honda CR-V», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , позивачем складено акти огляду та калькуляції №06197_44 та № НОМЕР_4 _44.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ТАС» на підставі Страхових актів №14930Р/44/2017 від 17.07.2017 р. та №15295Р/44/2017 від 21.07.2017 р., на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_3 здійснено страхову виплату в розмірі 23 689,00 грн. (5 667,00 грн.+18 022,00 грн.) відповідно.

Цивільним кодексом України передбачено, що зворотня вимога може бути заявлена у вигляді регресу (ст. 1191 ЦК України) або у вигляді суброгації (ст. 993 ЦК України).

Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», ст..993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 вересня 2017 року, провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито, в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Як вбачається із наявного при матеріалах справи доказів, а саме, даних, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії БР №212797 від 21.05.2017 року та результату тестування на алкоголь від 21.05.2017 року, технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» ARCD-0524, що додається до протоколу серії НОМЕР_5 , 21.05.2017 року о 18 год. 00 хв. в м. Тернопіль по вул. Збаразька, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 250D», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 6810» ARCD-0524 (повірка дійсна 13.12.2017), на табло якого висвітлилось показник 1,08% (проміле), чим порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України.

Таким чином, в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_2 на час вчинення ДТП, яка мала місце 21.05.2017 року, керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону № 2443 VIII порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 701/167/18-ц, від 4 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц які суд, відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведені законодавчі норми та обставини справи, суд приходить до висновку про те, ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до положень п.п. 38.1.1 п.38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набув права зворотної вимоги до відповідача у межах суми страхового відшкодування, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню, а тому на користь позивача підлягає стягненню завдана шкода в розмірі 23 689,00 грн.

Крім того, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, слід стягнути із відповідача в користь ПрАТ «СГ «ТАС» понесеніпозивачем та документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу- задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в порядку регресу виплачене страхове відшкодування в розмірі 23 689 (двадцять три тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 00 коп., а також 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 19 червня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» ( , р/р НОМЕР_6 в AT РайффайзенБанкАваль, м. Київ, пр-т Перемоги, 65, м. Київ, 03062 адреса для листування: бул. Незалежності, 16, оф.809-2 м. Бровари Київська область 07400);

Відповідач - ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_7 .

Головуючий суддяВ. В. Ромазан