П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Київ

справа № 758/603/20

апеляційне провадження № 22-ц/824/7931/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва у складі судді Захарчук С.С. від 2 квітня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Служба у справах дітей Херсонської обласної адміністрації, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що вона є рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьки якої померли на тимчасово окупованій території АР Крим.

Розпорядженням Департаменту освіти і науки міста Севастополя від 5 липня 2019 року встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_3 , яка залишилася без батьківського піклування, у зв`язку із смертю батьків. Опікуном призначено ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що малолітня ОСОБА_3 є громадянкою України, але документи, які видані на тимчасово окупованій території не мають юридичного значення на території України, заявник просила суд встановити факт того, що ОСОБА_3 є дитиною-сиротою, а ОСОБА_1 її опікуном.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 2 квітня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , оскільки зі змісту заяви вбачається спір про право.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скаржник зазначає, що суд неправомірно відмовив у відкриття провадження, оскільки в даному випадку відсутній спір про право.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_5 , яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 у якому у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У листопаді 2018 року ОСОБА_6 та ОСОБА_5 померли, що підтверджується свідоцтвами про смерть (серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 ), виданими Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Розпорядженням Департаменту освіти і науки міста Севастополя від 5 липня 2019 року встановлено опіку над малолітньою ОСОБА_3 , яка залишилася без батьківського піклування, у зв`язку із смертю батьків. Опікуном призначено ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 .

Підставою для звернення до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, стала неможливість встановлення опіки над малолітньої ОСОБА_3 на території України, оскільки заявниця разом з дитиною проживають на тимчасово окупованій території АР Крим, а необхідні для цього документи видаються за місцем проживання, які в свою чергу Державою України не визнаються.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив із того, що порядок надання статусу дитини-сироти, а також встановлення опіки над дітьми-сиротами встановлений законодавством України, а тому зі змісту поданої заяву вбачається спір про право.

Проте повністю з таким висновком суду погодитися не можливо.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (стаття 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 2 статі 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Глава 6 Розділу 4 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії.

Так, факти, що мають юридичний характер - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

У статті 315 ЦПК України наведений невичерпний перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені в судовому порядку.

Так, відповідно до пункту 1 частини 1 статі 315 ЦПК України у судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.

Разом з цим, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина 2 статі 315 ЦПК України).

Згідно зі статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, серед іншого, обов`язково повинно бути зазначено мету встановлення такого факту та причина неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, а також докази, що підтверджують факт.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим статтею 175 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим статтею 297 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до статті 185 ЦПК має постановити ухвалу про залишення заяви без руху і надати заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Згідно частини 4 статті 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі судом не перевірено та не конкретизовано чиї права будуть порушені у разі розгляду заяви ОСОБА_1 і чи дійсно є спір про право.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що будь яка особа заперечує проти посилань заявника або висувала якісь вимоги, які в своїй сукупності можуть вважатися спором щодо будь якого права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

При цьому суд не позбавлений можливості у разі встановлення в ході розгляду справи наявного, реального спору, вирішити питання про залишення заяви без розгляду в подальшому, як це передбачено частиною 4 статті 315 ЦПК України.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 2 квітня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 3 липня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова