У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.07.2020 Справа №607/10982/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сливки Л.М

за участі секретаря судового засідання Гнатів Ю. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі подання старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківська) Корнатої Руслани Олександрівни, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу,

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Корната Р.О. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, без вилучення паспортного документу громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань за судовим рішенням. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на виконанні у Тернопільському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області знаходиться виконавче провадження автоматизованої системи виконавчих проваджень №51296856 з примусового виконання виконавчого листа №2/604/295/13 виданого 30 квітня 2014 року Підволочиським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 439619 гривень, 3% річних в розмірі 23079,78 гривень та судових витрат в розмірі 3441 гривень. 04 червня 2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано добровільно виконати рішення суду до 09 червня 2016 року . 16 червня 2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 та проведення щомісячного утримання з усіх видів заробітку (доходу ), що належать до виплати боржнику, після відрахування податків у розмірі 20%, згідно виконавчого документа із урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. 09 червня 2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 26 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем проведено опис майно боржника земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,08 га , кадастровий номер :01:001:0801, вартістю 33010 гривень , розташованої у с. Чернелево-Руська Тернопільського району Тернопільської області. 30 листопада 2016 року державним виконавцем проведено опис майно боржника земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,06 га , кадастровий номер :01:001:0030 , вартістю 109600 гривень , розташованої по АДРЕСА_1 . Згідно відповіді ІС ДП «НАІС» на запит про перетин боржником державного кордону України повідомлено, що боржник перетинав державний кордону України 04 серпня 2013 року та 24 липня 2013 року, іншої інформації не має . Згідно Інформації від ТОВ « Міське бюро технічної інвентаризації « від 16 червня 2020 року боржник ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності виданого 04 березня 2011 року згідно рішення виконкому Тернопільської міської ради № 1433 від 23 липня 2008 року. Згідно довідки МВС від 08 серпня 2019 року встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби. Боржником проведено часткову сплату заборгованості на користь стягувача в розмірі 15 тисяч гривень. Згідно із відповіддю із Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 10 червня 2020 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_3 . Також, у власності боржника наявна земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :01:008:0035, що знаходиться: Підволочиський район, Тернопільської області , сільська рада Турівська . Згідно із звітом про здійснені відрахування та виплати Державною службою з лікарських засобів контролю за наркотиками у Тернопільській області , на підставі постанови від 08.11. 2019 р. ВП № №2/604/295/13 за період з 27 листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року із зарплати боржника ОСОБА_1 утримано 2981,58 гривень. Станом на даний час земельна ділянка для індивідуального садівництва площею 0,08 га , кадастровий номер :01:001:0801, що знаходиться у с. Чернелево-Руська Тернопільського району Тернопільської області ,та земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,06 га , кадастровий номер :01:001:0030 , що знаходиться по АДРЕСА_1 , передані на реалізацію на електронні торги, однак торги не відбулися через відсутність зареєстрованих у зв`язку із відсутність допущених учасників торгів . Посилаючись на те, що рішення суду боржником не виконано по даний час, та боржник ухиляється від його виконання його, державний виконавець, покликаючись на вимоги ст. 441 ЦПК України просить подання задовольнити.

У судове засідання старший державний виконавець Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Корната Р.О. надіслала клопотання про його проведення за її відсутності, вказала, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 повністю підтримує та просить задовольнити його.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини:

30 квітня 2014 року Підволочиським районним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №2/7604/295/13 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 439619 гривень, 3% річних в розмірі 23079,78 гривень та судовихі витрат в розмірі 3441 гривень.

29 квітня 2016 року головним державним виконавцем Підволочиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №50858138 з примусового виконання виконавчого листа №2/7604/295/13 виданого 30 квітня 2014 Підволочиським районним судом Тернопільської області , оскільки згідно відповіді УПФУ боржник ОСОБА_1 отримував заробітну плату в Тернопільській обласній державній адміністрації ( вул. Грушевського,8, м. Тернопіль ) тому виконавче провадження вищевказаному ДВС непідвідомче.

02 червня 2016 року головним державним виконавцем Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51296856 з примусового виконання виконавчого листа №2/7604/295/13 виданого 30 квітня 2014 року Підволочиським районним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики в сумі 439619 гривень, 3% річних в розмірі 23079,78 гривень та судових витрат в розмірі 3441 гривень, якою боржника зобов`язано добровільно виконати рішення суду до 09 червня 2016 року.

Матеріали подання не містять доказів отримання боржником ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №51296856 від 02 червня 2016 року.

Згідно наданих на запити державного виконавця відповідей Пенсійного фонду України інформація про отримання боржником пенсії відсутня.

Також на запити державного виконавця Пенсійним фондом України надано відповідь , згідно якої боржник ОСОБА_1 працює у Державній службі з лікарських засобів контролю за наркотиками у Тернопільській області.

09 червня 2016 року головним державним виконавцем винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_1

26 жовтня 2017 року старшим державним виконавцем проведено опис майно боржника земельної ділянки для індивідуального садівництва площею 0,08 га , кадастровий номер :01:001:0801, вартістю 33010 гривень , розташованої у с. Чернелево-Руська Тернопільського району Тернопільської області.

30 листопада 2016 року державним виконавцем проведено опис майно боржника земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,06 га , кадастровий номер :01:001:0030 , вартістю 109600 гривень , розташованої по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ІС ДП «НАІС» на запит про перетин боржником державного кордону України повідомлено, що ОСОБА_1 перетинав державний кордону України 04 серпня 2013 року та 24 липня 2013 року, іншої інформації не має .

Згідно Інформації від ТОВ « Міське бюро технічної інвентаризації « від 16 червня 2020 року боржник ОСОБА_1 є власником квартири по АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності виданого 04 березня 2011 року згідно рішення виконкому Тернопільської міської ради № 1433 від 23 липня 2008 року.

Відповідно до довідки МВС від 08 серпня 2019 року встановлено, що за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Боржником проведено часткову сплату заборгованості на користь стягувача в розмірі 15 тисяч гривень.

Згідно із відповіддю із Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області від 10 червня 2020 року боржник ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_3 .

У власності боржника наявна земельна ділянка площею 2 га кадастровий номер :01:008:0035, що знаходиться: Підволочиський район, Тернопільської області , сільська рада Турівська .

Згідно із звітом про здійснені відрахування та виплати Державною службою з лікарських засобів контролю за наркотиками у Тернопільській області , на підставі постанови від 08.11. 2019 р. ВП № 2/604/295/13 за період з 27 листопада 2019 року по 31 грудня 2019 року із зарплати боржника ОСОБА_1 на виконання рішення суду утримано 2981,58 гривень.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судового рішення, на строк до повного виконання такого судового рішення.

В силу вимог п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Положеннями п. 19 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання судового рішення, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування.

Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, яке полягає: в утриманні від виконавчих дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; не наданні у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; в несвоєчасній явці за викликом державного виконавця; в ненаданні письмового повідомлення про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно з вимогами ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Положеннями ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У справі "Гочев проти Болгарії" ("Gochev v. Bulgaria" від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. З ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому, при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Застосування обмеження у праві виїзду громадянина за межі України, може мати місце лише у виключних випадках і повинно використовуватись лише як крайній захід після реалізації усіх можливих та передбачених законом заходів примусового виконання рішення.

Як вбачається із змісту подання, державний виконавець обґрунтовує подання тим, що боржник належним чином рішення суду не виконує.

При цьому посилається на часткове виконання рішення суду боржником, шляхом відрахувань із його заробітної плати ; на наявність у боржника у власності майна нерухомого майна : трьох земельних ділянок та квартири у м. Тернополі.

Суд, зауважує, що сам по собі факт невиконання рішення суду не є підставою для обмеження особи у праві виїзду за межи території України.

Наданими матеріалами подання не обґрунтовано, яким чином, застосування до боржника обмеження у праві виїзду за межі України буде сприяти виконанню рішень суду та погашенню заборгованості.

Відтак, факт ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань відсутній та ДВС не доведений належними, достовірними та достатніми доказами за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

Доводи державного виконавця, зазначені у поданні, зокрема про те, що боржник належним чином не виконує рішення суду не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Сам по собі факт невиконання рішення суду не свідчить про свідоме ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що встановлені законом підстави для задоволення подання старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківська) Корнатої Руслани Олександрівни, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відсутні, відтак в його задоволенні необхідно відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 259, 260, 261, 268, 4, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківська) Корнатої Руслани Олександрівни, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , стягував ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 06 липня 2020 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка