П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Київ

справа № 372/509/19

апеляційне провадження № 22-ц/824/5013/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Головачова Я.В.,

суддів: Вербової І.М., Шахової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Коцюрби Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Плюс", подану представником Лазоренком Юрієм Олександровичем, на ухвалу Обухівського районного суду Київської області у складі судді Тиханського О.Б. від 21 січня 2020 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: громадська організація "товариство індивідуальних забудовників "Північна", товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Плюс", про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ГО "товариство індивідуальних забудовників "Північна", ТОВ "Альфа-Плюс", про визнання права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є членом товариства "Північна" і починаючи з 1986 року відкрито користується земельною ділянкою розміром 0,0452 га на території селища міського типу Козин.

20 жовтня 2017 року позивач отримав технічний паспорт на житловий будинок, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0193 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , та в подальшому зареєстрував на нього право власності.

Оскільки ОСОБА_1 добросовісно заволодів земельною ділянкою площею 0,0452 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , відкрито та безперервно нею користується, то просив суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку у порядку набувальної давності.

У січні 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, мотивуючи її тим, що існують суперечності щодо накладання спірної земельної ділянки на орендовану земельну ділянку

ТОВ "Альфа-Плюс", а також питання правомірності її передачі останньому, оскільки позивач почав нею користуватися раніше.

Ураховуючи зазначене, заявник просив суд призначити комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи задоволено частково. Призначено по справі судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, попереджено експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України. На вирішення експертів поставлено наступні питання: чи наявні будівлі та яка дата їх зведення на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 .?; який розмір накладення (при наявності) земельних ділянок, що перебувають у користуванні ОСОБА_1 та орендованої ТОВ "Альфа-Плюс"?. В іншій частині вимог відмовлено. Провадження по справі зупинено до отримання висновку експертизи.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ "Альфа-Плюс" - Лазоренко Ю.О., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи. Скаржник зазначає, що питання наявності будівель на спірній земельній ділянці та дата їх зведення не вимагає спеціальних знань та взагалі не стосується предмета позову; судом не аргументовано необхідність призначення експертизи, натомість матеріали справи містять докази накладання спірної земельної ділянки з ділянкою, яка перебуває в оренді ТОВ "Альфа-Плюс".

Учасники справи відзиви на апеляційну скаргу до суду не подали.

Представник ТОВ "Альфа-Плюс" - Лазоренко Ю.О. в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу з наведених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , представник ГО "товариство індивідуальних забудовників "Північна" - Костюков В.О. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Представник Козинської селищної ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи сільрада повідомлялась належним чином. З урахуванням положень частини 2 статі 372 ЦПК України неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що звертаючись до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0452 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , у порядку набувальної давності, позивач посилався на те, що він добросовісно нею заволодів, відкрито та безперервно нею користується протягом достатнього для цього часу.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із наявності підстав для проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна з огляду на таке.

Порядок та підстави призначення експертизи за ухвалою суду наведені у Параграфі 6 Глави 5 ЦПК України.

Так, відповідно до статі 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, коли для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати ( стаття 105 ЦПК України).

Аналізуючи наведені норми права, можна зробити висновок, що призначення судом експертизи є дискреційним повноваженням суду, крім випадків чітко передбачених цивільним процесуальним законом.

Для вирішення справи мають значення лише ті дані, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Такі дані можуть бути встановлені, зокрема висновком експерта (стаття 76 ЦПК України).

Питання, що пов`язані з проведенням судових експертиз урегульовані в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5 (далі Інструкція).

Так, у пункті 6.1. частини 6 розділу 1 Інструкції визначено, що основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

У пункті 6.1.1 частини 6 розділу 1 Інструкції наведено орієнтовний перелік вирішуваних питань: Який фактичний порядок користування земельною ділянкою? Яка конфігурація, проміри та площа земельної ділянки, що перебуває у користуванні співвласника (співвласників)? Чи відповідає фактичне розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок технічній документації? Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки? Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів розділити земельну ділянку (встановити порядок її користування) відповідно до часток співвласників (зазначити частки)? Які варіанти розподілу земельної ділянки (порядку її користування) можливі відповідно до часток співвласників (зазначити частки) та вимог нормативно-правових актів? Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду (проходу) на земельну ділянку? Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

З огляду на наведене, питання: "чи наявні будівлі та яка дата їх зведення на земельній ділянці, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 " не відноситься до завдань земельно-технічної експертизи, більше того не стосується предмета доказування у даній справі.

Також з матеріалів справи убачається, що рішенням Козинської селищної ради № 28/22 від 20 лютого 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту відведень земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,0452 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 . Підставою для відмови стало те, що вказана земельна ділянка є землею рекреаційного призначення запроектованою для будівництва пляжної зони і на даний час перебуває в оренді юридичної особи.

Доказів оскарження наведеного рішення Козинської селищної ради матеріали справи не містять.

Підсумовуючи наведене, можна зробити висновок, що рішенням державного органу, яке не оскаржене, установлено факт накладання спірної земельної ділянки із земельною ділянкою, яка перебуває в оренді юридичної особи, а тому висновок суду щодо необхідності призначення експертизи, виходячи із питань, які ставилися на вирішення експертам, у даній справі є недостатньо мотивованим і у сукупності з наявними в матеріалах справи доказами - помилковим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу про призначення експертизи судом допущено порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання розподілу судових витрат понесених учасниками справи буде вирішено судом першої інстанції за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Плюс", подану представником Лазоренком Юрієм Олександровичем, задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 3 липня 2020 року.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: І.М. Вербова

О.В. Шахова