Справа № 749/144/20
Провадження № 2/366/328/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 червня 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі головуючого судді Гончарука О.П. при секретарі Потопальській О.В., розглянувши в судовому засіданні в смт. Іванкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської районної державної адміністрації Київської області, Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, третя особа: Сновська районна державна нотаріальна контора про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач звернувся з позовом до Поліської районної державної адміністрації Київської області, Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, третя особа: Сновська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, яке складається з земельних часток (паїв), розміром 6,77 га та 6,77 га, які перебувають у КСП «Дружба» нині СТОВ «Дружба» село Вовчків Поліського району Київської області, мотивуючи позов тим, що земельні частки (паї) належали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину після якої прийняв її племінник за заповітом (батько позивача) ОСОБА_4 , але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не оформив своїх спадкових прав у встановленому законом порядку. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, та під час життя заповідали заповіли все своє майно ОСОБА_4 , після смерті якого прийняв спадщину його син ОСОБА_1 , який є позивачем по справі. Позивач звернувся до Сновської районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні частки (пай), однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме земельні частки (паї), які належали ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач Поліська районна державна адміністрація Київської області про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомлені.

Представник відповідача Шкневської сільської ради Поліського району Київської області звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника та визнання позову.

Третя особа Сновська районна Державна нотаріальна контора подали заяву про розгляд справи у відсутність третьої особи.

З наданих доказів, встановлено такі факти і обставини:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що виконкомом Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 02 /а.с. 9/.

Після її смерті залишилась спадщина, яка складається з земельної частки (паю) площею 6,77 га, що перебуває у КСП «Дружба» нині СТОВ «Дружба», село Вовчків, Поліського району, Київської області та підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Поліської райдержадміністрації від 30.05.2000 року за № 173, їй видавався Сертифікат на земельну частку (пай) серії РН № 387336, зареєстрований за № 283 від 01.08.2000 року.

ОСОБА_2 під час життя залишила на ім`я ОСОБА_4 заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, посвідчений 07.05.2001 року секретарем виконавчого комітету Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 44 /а.с.7/.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що виконкомом Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, зроблено відповідний актовий запис № 04 /а.с. 10/.

Після його смерті залишилась спадщина яка складається з земельної частки (паю) площею 6,77 га, що перебуває у КСП «Дружба» нині СТОВ «Дружба», село Вовчків, Поліського району, Київської області та підтверджується випискою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданий на підставі розпорядження Поліської райдержадміністрації від 30.05.2000 року за № 173, їй видавався Сертифікат на земельну частку (пай) серії РН № 387337, зареєстрований за № 282 від 01.08.2000 року.

ОСОБА_3 під час життя залишив на ім`я ОСОБА_4 заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, посвідчений 07.05.2001 року секретарем виконавчого комітету Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 43 /а.с.8/.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, про що свідчить запис акту про шлюб № 8 /а.с.11/.

Після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 спадщину прийняв племінник ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть видане Сновським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 114.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що зроблено відповідний актовий запис № 247.

З зазначених документів вбачається, що позивач є сином ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно з довідок виданої виконавчим комітетом Шкневської сільської ради Поліського району Київської області, вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , мешкали та були зареєстровані в АДРЕСА_1 /а.с. 17/.

Позивачем було подано оголошення до газети, згідного якого зазначено, що втрачено сертифікат на земельну частку (пай) серії РН № 387336, зареєстрований за № 283 від 01.08.2000 року на ім`я ОСОБА_2 , та сертифікат на земельну частку (пай) серії РН НОМЕР_2 387337, зареєстрований за № 282 від 01.08.2000 року на ім.»я ОСОБА_3 вважати недійним /а.с 18-19/.

Постановою державного нотаріуса Сновської районної державної нотаріальної контори Т.П.Васильченко відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальних дії, а саме у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні частки (паї), що перебувають у КСП «Дружба» Поліського району Київської області, у зв`язку з тим, що не було надано документів, що посвідчують права на земельні частки (паї) /а.с.16/.

Після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину прийняв його син ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України встановлює, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із частиною першою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частина 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У відповідності до ч.1 та ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини подати заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, позивач довів, що він є спадкоємцем ОСОБА_4 , першої черги, спадщину прийняв у встановлений законом спосіб.

Відповідно до ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності з п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України громадянам-власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю, а сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельним часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, не визнається іншою особою або у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Відповідно до пункту 3.5. Вищого спеціалізованого суду України Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз?яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Абзацами 17 та 18 пункту 3.5. вищевказаного ВССУ передбачено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім?я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Відповідно до п. 4.12 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року,зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №282/20595 зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз?яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оскільки нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину відносно даного майна, то дані спадкові права позивача підлягає судовому захисту. Враховуючи те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали на час життя сертифікати на зазначені земельні частки (паї), після смерті яких, в порядку спадкування за заповітом спадщину прийняв ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та після його смерті, сертифікати було втрачено, суд вважає допустимим визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті його батька ОСОБА_4 .

Позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1267 ЦК України, п.16 та п.17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, ст.2 Закону України Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), ст. 12,13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) право на земельну частку (пай), що перебуває у СТОВ «Дружба» села Вовчків, Поліського району, Київської області, розміром 6.77 га, яка за життя належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 387336 виданого Поліською райдержадміністрацією Київської області, на підставі розпорядження № 173 від 30.05.2000 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 283 від 01.08.2000 року та право на земельну частку (пай), що перебуває у СТОВ «Дружба» села Вовчків, Поліського району, Київської області, розміром 6.77 га, яка за життя належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 387337 виданого Поліською райдержадміністрацією Київської області, на підставі розпорядження № 173 від 30.05.2000 року, зареєстрованого у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) під № 282 від 01.08.2000 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлено 25.06.2020 р.

Суддя О.П.Гончарук