справа 824/156/19
провадження 4с/824/4/2020
суддя-доповідач Мостова Г.І.
УХВАЛА

19 червня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., розглянувши скаргу представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» - Жиркова Дмитра Юрійовича на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савчука Костянтина Петровича у виконавчому провадженні № 61685568

стягувач: Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка)

боржник: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», -

в с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшла скарга представника ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька атомна електрична станція» - Жиркова Д.Ю. на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі по тексту - Шевченківський РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ) Савчука К.П. у виконавчому провадженні № 61685568.

Скарга мотивована тим, що 07 жовтня 2019 року Київським апеляційним судом у справі № 824/156/19 постановлена ухвала про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2019 року у справі №184/2018 за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 73 240,00 євро - заборгованості за поставлений товар, 728,00 євро - трьох процентів річних, 3 638,05 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а всього: 77 606,05 євро.

Ухвалою стягнуто з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960 грн 50 коп. судового збору.

Відповідно до інформації про виконавче провадження № 61685568, 01 квітня 2020 року Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) звернулось до Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (місто Київ) Савчуком К.П. 02 квітня 2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 61685568 з примусового виконання виконавчого листа № 824/156/19, виданого 20 січня 2020 року Київським апеляційним судом про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960 грн 50 коп. судового збору.

02 квітня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Савчуком К.П. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу - 96 грн 05 коп. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, загальна сума мінімальних витрат - 457 грн 92 коп.

Вказані постанови у виконавчому провадженні № 61685568 від 02 квітня 2020 року скаржник вважає такими, що прийняті з порушенням норм діючого законодавства, а дії старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Савчука К.П. у частині їх винесення неправомірними.

Дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження № 61685568, де боржником є ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», та винесення відповідної постанови від 02 квітня 2020 року (після набрання чинності Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації») є неправомірними.

Разом з цим, скаржник вказує, що оскаржувані постанови Державного виконавця були виконані. Про оплату боржник повідомив листом на адресу Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ № 28-22/7702 від 09 квітня 2020 року.

Також, скаржник посилаючись на статтю 42 Закону України «Про виконавче провадження», зазначає, що оскаржувана постанова про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження винесена на стадії відкриття виконавчого провадження (02 квітня 2020 року), а повинна була винесена на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум або повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, скаржник просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Савчука К.П. Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ, в частині винесення постанов у виконавчому провадженні № 661685568: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, від 02 квітня 2020 року.

А також, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року ВП № 61685568, постанову про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року ВП № 61685568, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП № 61685568 від 02 квітня 2020 року.

Шевченківський РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення.

Стягувач та старший державний виконавець Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Савчук К.П., повідомлені належним чином про розгляд справи у суді, в судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника справи, доводи скарги, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Як вбачається з матеріалів справи, Київським апеляційним судом розглянута справа № 824/156/19 за заявою представника Ganea property s.r.o. - адвоката Стадницького С.А. про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу від 21 січня 2019 року у справі №184/2018 за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення заборгованості.

07 жовтня 2019 року Київським апеляційним судом у справі № 824/156/19 постановлена ухвала про визнання і надання дозволу на виконання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при ТПП України від 21 січня 2019 року у справі №184/2018 за позовом Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) до державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 73 240,00 євро - заборгованості за поставлений товар, 728,00 євро - трьох процентів річних, 3 638,05 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, а всього: 77 606,05 євро.

Ухвалою стягнуто з державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Україна) на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960 грн 50 коп. судового збору.

01 квітня 2020 року до Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ надійшла заява представника Ganea property s.r.o. про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду № 824/156/19 від 20 січня 2020 року про стягнення з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960 грн 50 коп. судового збору.

Старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (місто Київ) Савчуком К.П. 02 квітня 2020 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 61685568 з примусового виконання виконавчого листа № 824/156/19, виданого 20 січня 2020 року Київським апеляційним судом про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь Ganea property s.r.o. (Чеська Республіка) 960 грн 50 коп. судового збору.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (надалі по тексту - Закон України № 1404?VIII) виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок вчинення виконавчих дій також регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29 вересня 2016 року № 2832/5) (надалі по тексту - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пунктів 4 та 5 розділу III Інструкції, що регламентують дії державного виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження: виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Оскаржуючи дії державного виконавця, боржник зазначає що Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, вул. Назарівська, 3, ) перебуває в переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації.

Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02 жовтня 2019 року № 145-ІХ (надалі по тексту - Закон України № 145-ІХ), який набрав чинності 20 жовтня 2019 року, визнано таким, що втратив чинність, Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» та внесено зміни до законодавчих актів України: Кодексу України з процедур банкрутства та Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» (пункт 1, 2 цього Закону).

Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 145-ІХ забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності, цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Як вбачається у Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані (додаток 2 до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 07 липня 1999 року № 847-XIV) міститься Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (252011, місто Київ, вул. Арсенальна, 9/11, ).

Відповідно до виконавчого листа Київського апеляційного суду № 824/156/19 від 20 січня 2020 року боржником є Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, місто Київ, вул. Назарівська, 3, ).

Отже встановлено, що у Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, - боржник за вказаним виконавчим провадженням відсутній.

Крім того, з урахуванням заборони, встановленої пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 145-ІХ в комплексі з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент прийняття Закону №145-ІХ, законодавцем в основу положення, визначеного пунктом 3 розділу ІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №145-ІХ, було покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування поза приватизаційних процедур. Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами. Тобто вказаною нормою Закону №145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, грошові кошти.

Аналогічна позиція міститься в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29 квітня 2020 року у справі № 910/13346/18.

Оскільки судом встановлено, що виконавчий лист Київського апеляційного суду № 824/156/19 від 20 січня 2020 року оформлено відповідно до вимог Закону, заява стягувача про відкриття виконавчого провадження подана у межах строку, наданого для такого пред`явлення, та відсутні будь-які інші підстави, які б унеможливлювали відкриття виконавчого провадження, то суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем 02 квітня 2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61685568 відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв`язку з цим, у задоволенні скарги боржника в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Савчука К.П. в частині винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року № 61685568, - слід відмовити.

Щодо доводів скарги боржника в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Савчука К.П. Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ щодо винесення Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року у виконавчому провадженні № 61685568, то суд враховує таке.

02 квітня 2020 року старшим державним виконавцем Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ Савчуком К.П. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу - 96 грн 05 коп. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, загальна сума мінімальних витрат - 457 грн 92 коп.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 287 КАС передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом № 1404-VIII, згідно із частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною 2 статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням вищенаведеного можна зробити висновок, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 травня 2020 року у справі № 0340/1792/18 (провадження № 11-733апп19). Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17), 03 квітня 2019 року (справа № 370/1034/15?ц) та 19 травня 2020 року (справа № 754/2223/15-ц).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За встановлених обставин, справа за скаргою боржника в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Савчука К.П. Шевченківського РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ щодо винесення Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року у виконавчому провадженні № 61685568, - підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та у зв`язку з цим не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 1 частина 1 статті 255 ЦПК України).

Зі змісту статті 256 ЦПК України вбачається, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити стороні до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи та про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Отже, провадження у справі за скаргою боржника в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Савчука К.П. РВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ щодо винесення Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року у виконавчому провадженні № 61685568 підлягає закриттю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись статтями 23, 255, 256, 447-450 ЦПК України та пунктом 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» - Жиркова Дмитра Юрійовича в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Савчука Костянтина Петровича в частині винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про відкриття виконавчого провадження від 02 квітня 2020 року № 61685568.

Закрити провадження у справі за скаргою представника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» - Жиркова Дмитра Юрійовича в частині визнання неправомірними дій старшого державного виконавця Савчука Костянтина Петровича Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо винесення Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року та скасування Постанови про стягнення виконавчого збору від 02 квітня 2020 року у виконавчому провадженні № 61685568.

Роз`яснити боржнику, що справа в частині у якій закрито провадження підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Роз`яснити боржнику його право протягом десяти днів з дня отримання ним ухвали про закриття провадження у цій справі в частині, - звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 02 липня 2020 року.

Суддя Г.І. Мостова