Справа № 673/1678/18
Провадження № 2/673/153/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 р. м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя Дворнін О.С.

при секретарі судового засідання Демчишиної Н.Г.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду, за правилами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» про стягнення заробітної плати,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом та вказав, що він з 11 серпня 1986 року працював на різних посадах у вагонному депо м. Горлівка Донецької області (з 15.02.2006 року перейменоване на Вагонне депо Іловайськ Державного підприємства «Донецька залізниця», наказ № 454 від 16.06.2009 року). У зв`язку з реформуванням і оптимізацією, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200, Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а з 11.07.2016 року, відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.2016 року № 303, Вагонне депо Іловайськ ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Іловайське вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». 13 червня 2017 року, відповідно до наказу начальника дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 12 червня 2017 року № 1741/ДН-ос мене звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням штату з посади майстра вагонного депо Горлівка Донецької області. При звільненні йому видали трудову книжку, але заборговану заробітну плату та розрахункові кошти не виплатили. Згідно з довідкою філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 13 червня 2017 року № 73 та розрахунками заробітної

лати за березень, квітень, травень, червень 2017 року,

виданими бухгалтерією філії на його вимогу, станом на 01 липня 2017 року вказане підприємство перед позивачем має заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 13 червня 2017 року в сумі 15 188,90 гривень, яку добровільно відмовляється виплачувати. Як зазначає позивач він неодноразово в усній та письмовій формі звертався до відповідача з проханням виплатити йому заробітну плату, але на його звернення відповідач ніяким чином не відреагував, а тому позивач просить суд поновити пропущений строк звернення до суду та стягнути з Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, але не виплаченої за період з 01 березня 2017 року по 13 червня 2017 року заробітної плати з врахуванням компенсація за невикористану відпустку в сумі 15 188,90 гривень.

Позивач в судове засідання не з`явивися, проте подав до суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності та підтримуючи позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи в режимі відеоконференції був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Разом з тим на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що за період роботи з 01.03.2017 року по 15.03.2017 року ОСОБА_1 було нараховано, але ним не отримано заборгованість по заробітній платі у розмірі 1102,47 грн. Щодо нарахування заробітної плати з 16.03.2017 року по 13.06.2017 року нарахування заробітної плати було припинено у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» реорганізованої філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що з 11 серпня 1986 року ОСОБА_1 працював на різних посадах у вагонному депо м. Горлівка Донецької області (з 15.02.2006 року перейменоване на Вагонне депо Іловайськ Державного підприємства «Донецька залізниця», наказ № 454 від 16.06.2009 року).

Остання його посада у вказаному підприємстві - майстер вагонного депо дільниці 1 групи вагоноскладальної дільниці Горлівка, на яку він був переведений 04 липня 2016 року відповідно до наказу керівника підприємства № 21ос від 04.07.2016 року.

У зв`язку з реформуванням і оптимізацією, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200, Державне підприємство «Донецька залізниця» реорганізоване шляхом злиття у регіональну філію «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», а з 11.07.2016 року, відповідно до наказу ПАТ «Укрзалізниця» від 15.04.2016 року № 303, Вагонне депо Іловайськ ДП «Донецька залізниця» реорганізовано шляхом злиття у виробничий підрозділ «Іловайське

вагонне депо» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Так, 13.06.2017 року відповідно до наказу начальника дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 12 червня 2017 року № 1741/ДН-ос ОСОБА_1 звільнено за п. 1 ст. 40 КЗпПУ у зв`язку зі скороченням штату з посади майстра вагонного депо Горлівка Донецької області.

Як зазначає в позовній заяві позивач при звільненні йому видали трудову книжку, але заборговану заробітну плату та розрахункові кошти не виплатили.

Вказані доводи позивача підтверджуються довідкою філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» від 13 червня 2017 року № 73 та розрахунками заробітної плати за березень, квітень, травень, червень 2017 року, виданими бухгалтерією філії на його вимогу, станом на 01 липня 2017 року вказане підприємство перед ним має заборгованість по заробітній платі за період з 01 березня 2017 року по 13 червня 2017 року в сумі 15 188,90 гривень, яку добровільно відмовляється виплачувати.

Позивач неодноразово в усній та письмовій формі звертався до відповідача з проханням виплатити йому заробітну плату, але на його звернення відповідач ніяким чином не відреагував.

Встановлено, що 17.08.2018 року ОСОБА_1 письмово звернувся до відповідача з вимогою виплатити йому заборгованість по заробітній платі та розрахункові кошти, встановивши строк розрахунку до 10.09.2018 року, але до цього часу відповіді з дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» він не отримав.

З вказаних вище причин, які є поважними, позивач пропустив строк звернення з позовом до суду, оскільки був впевнений і відповідач також запевнив мене, про виплату заборгованості із заробітної плати.

В силу ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Врахувавши, що позивач 17.08.2018 року звернувся до відповідача із письмовим звернення, а до суду звернувся 17.09.2018 року тобто строк позовної давності підлягає поновленню.

Статею 43 Конституції України передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За приписами п.п. 5,8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків.

Згідно із вимогами ст. 106 ЦК України, злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюється за рішенням відповідних органів державної влади. Відповідно до вимог ст. 108 ЦК України, перетворенням юридичної особи є зміна її

організаційно-правової форми; у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Статтею 44 КЗпПУ передбачено, що при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1,2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.

Частиною 1 статті 115 КЗпП України, передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Проте, порушуючи чинне трудове законодавство, відповідач своєчасно не виплачував заробітну плату і допустив заборгованість.

Нормами статтей 47, 116, 117 КЗпПУ визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, а саме, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань ним суму. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З огляду на наведене, ОСОБА_1 мав право на отримання невиплаченої заробітної плати у день його звільнення в сумі 15 188,90 гривень (з врахуванням компенсації за невикористану відпустку в сумі 266,52 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Поновити пропущений строк звернення до суду.

Позов задовільнити.

Стягнути з Донецької дирекції залізничних перевезень Регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із нарахованої, але не виплаченої за період з 01 березня 2017 року по 13 червня 2017 року заробітної плати з врахуванням компенсація за невикористану відпустку в сумі 15 188,90 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми не більше ніж за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду області через Деражнянський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи, у зв`язку з чим строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи, які при проголошенні рішення суду суддя не оголошує:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 фактично проживаю АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Донецька дирекція залізничних перевезень гіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» 84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, 22 .

Суддя: О. С. Дворнін