Провадження № 2/522/3245/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Канатна, 134) про усунення перешкод у здійснені бабою та дідом своїх прав щодо виховання онука, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває справа за уточненою заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у здійснені бабою та дідом своїх прав щодо виховання онука.

В уточненому позові позивачі просять суд зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати їм у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 та його вихованні, визначивши їх спосіб участі з малолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності батька, без присутності матері, а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю.

У судовому засіданні представник позивачів позов підтримала у повному обсязі просила його задовольнити.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, надавши письмовій відзив на позов.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява обґрунтована, доведена та підлягає задоволенню частковому.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та правовідносини.

Відповідачка ОСОБА_3 та син позивачів - ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилась дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивачі по справі є бабою та дідом малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_3 .

Згідно з частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2018 (справа № 541/319/17) зробив висновок, що тлумачення частини другої та третьої статті 257 свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 159 СК України встановлено, що суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи лише в окремих випадках і якщо це викликано інтересами дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Судом встановлено, що позивачі бажають приймати участь у вихованні онука та спілкуванні з ним, в той же час відповідачка перешкоджає їм в побаченнях з дитиною, через що позивачі позбавлені можливості спілкуватися з онуком, спостерігати як він росте та розвивається, забезпечувати йому відчуття того, що у нього є баба та дід.

В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Згідно зі ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв`язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Своїм висновком від 23.08.2018 року № Ко-2112 орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради склав висновок про визначення порядку участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні малолітнього онука, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якого орган опіки та піклування вирішив зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу та третю суботу і неділю місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

Отже, наявність перешкод у вільному спілкуванні баби та діда з внуком, враховуючи інтереси та вік дитини, суд вважає, що позивачі мають право на спілкування з внуком та участь у його вихованні незалежно від того, з ким він проживає, а тому позивачам слід визначити час для спілкування з дитиною кожної першої суботи місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Керуючись ст. 3, 4, 10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) третя особа Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (м.Одеса, вул. Канатна, 134) про усунення перешкод у здійснені бабою та дідом своїх прав щодо виховання онука - задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати зустрічам і спілкуванню ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з малолітнім онуком, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом встановлення систематичних зустрічей баби та діда з дитиною кожну першу суботу місяця з 12.00 до 14.00 год., у присутності матері, ОСОБА_3 , а також дні народження та святкові дні за попередньою домовленістю з матір`ю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02 липня 2020 року.

Суддя

30.06.2020