КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1737/20
Провадження № 2-з/488/42/20
УХВАЛА

Іменем України

25.06.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючої по справі судді - Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тузова Р.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , суму боргу в розмірі - 75 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., а також судові витрати у сумі 840,80 грн.

24.06.2020 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, а також заборонити відповідачу здійснювати дії щодо відчуження 1/2 частини вищезазначеної квартири, і здійснювати дії, що можуть привести до втрати права власності на квартиру у будь-якій спосіб, у тому числі шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду тощо.

Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про необхідність накладення арешту на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер: 126, виданий 28.01.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т.; а також заборони ОСОБА_2 здійснювати дії щодо відчуження 1/2 частини вищезазначеної квартири, і здійснювати дії, що можуть привести до втрати права власності на квартиру у будь-якій спосіб, у тому числі шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду тощо.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , та належить відповідачу ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, на підставі договору купівлі продажу квартири, серія та номер: 126, виданий 28.01.2016 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Ягужинською К.Т..

Заборонити ОСОБА_2 здійснювати дії щодо відчуження 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , та здійснювати дії, що можуть привести до втрати права власності на квартиру у будь-якій спосіб, у тому числі шляхом внесення у статутний капітал юридичних осіб, передачу в заставу, оренду тощо.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Селіщева