КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 361/5728/2019 Головуючий у 1-й інст. - Сердинський В.С.
Апеляційне провадження №22-ц/824/7813/2020 Доповідач - Рубан С.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Сердинського В.С. у справі за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу №1, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання рішень незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Гаражного кооперативу №1, в якому просить

скасувати рішення правління Гаражного кооперативу №1, оформлене протоколом від 15.11.2016 року в частині виключення з членів Гаражного Кооперативу №1, гараж НОМЕР_2 ОСОБА_7 та прийняття в члени Гаражного кооперативу №1, гараж НОМЕР_2 ОСОБА_3 ,

зобов`язати Гаражний кооператив №1, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , щодо прийняття його до членів Гаражного кооперативу №1, відносно гаража НОМЕР_2 з врахуванням його переважного права на вступ у зв`язку з належністю 2/3 частки спадкового майна після спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

стягнути з Гаражного кооперативу №1 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 1536,80 грн. сплати судового збору за подання позову, 1500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_7 , після смерті якого залишилась квартира, гараж та грошові кошти.Його сини ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_3 звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини.

Позивач успадкував 2/3 частки квартири та залишку недоотриманої пенсії в сумі 1644,43 грн.

Нотаріус Журавська В.В. відмовилась включати до спадкової маси гараж НОМЕР_2 , що знаходиться в Гаражному кооперативі №1 та земельну ділянку під ним розміром 18,2 кв.м., про що повідомила позивача листом від 15.04.2018 року.

02.07.2019 року постановою нотаріуса Журавської В.В. відмовлено позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки та 2/3 частки гаража у гаражному кооперативі № 1, за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів Афганців, 6 та роз`яснено, що для вирішення питання про членство у кооперативі йому необхідно звернутися до правління кооперативу або ж отримати компенсацію від іншого спадкоємця, що вже став членом кооперативу.

Між спадкоємцями була укладена усна домовленість, що гараж залишиться у спільному користуванні всіх членів родини з вільним доступом, а також в разі відмови від членства в ГК-1 кожен із спадкоємців мав отримати грошову компенсацію в розмірі та за згодою всіх спадкоємців. Спадкоємець ОСОБА_3 до вступу у спадщину заявляв, що не претендує на гараж НОМЕР_2 в ГК -1 і згоден отримати грошову компенсацію за його частку в розмірі 1000 доларів США.

Спадкоємець ОСОБА_3 після вступу у спадщину від своїх слів відмовився і подав 05.11.2016 року заяву про вступ до ГК-1, не повідомивши про це інших спадкоємців.

При подачі заяви про вступ до кооперативу спадкоємцем ОСОБА_3 ніяких документів, що підтверджують його право на спадщину в розмірі 1/3 частки, крім свідоцтва про смерть спадкодавця, не було надано, тому правління кооперативу прийняло рішення з порушенням. Єдиним підтверджуючим документом є свідоцтво про право на спадщину, де, крім ОСОБА_3 з часткою 1/3, є інший спадкоємець з часткою 2/3, що надає перевагу для вступу до кооперативу.

Голова правління ГК-1 пояснив позивачу, що згідно Статуту ГК-1 в члени гаражного кооперативу може бути прийнято тільки одного із спадкоємців. Під час розмови голова правління ГК-1 був попереджений особисто позивачем в присутності ОСОБА_6 про наявність інших спадкоємців і йому належить 2/3 частки у спадщині, що більше за частку ОСОБА_3 . При цьому усно було узгоджено не вчиняти ніяких дій з переоформлення прав на гараж.

09.04.2019 року відповідач надав відповідь на адвокатський запит з якої вбачається, що після смерті спадкодавця, який був членом Гаражного кооперативу №1 і мав право власності на гараж НОМЕР_2 та був співвласником земельної ділянки №18,2 кв.м. на підставі заяви від його сина ОСОБА_3 , та наданого свідоцтва про смерть спадкодавця від 19.04.2016 року правлінням ГК №1 було прийнято рішення про виключення з членів кооперативу ОСОБА_7 та прийняти в члени кооперативу ОСОБА_3 , як спадкоємця згідно з статутом ГК №1 (протокол від 15.11.2016 року). На момент прийняття членських внесків по гаражу НОМЕР_3 було сплачено повністю, заборгованості не було. 08.02.2017 року на підставі заяви від ОСОБА_3 правлінням ГК №1 його було виключено з членів ГК, а його сина ОСОБА_4 прийнято в члени ГК №1 (протокол від 08.02.2017 року).

18.04.2018 року на підставі заяви від ОСОБА_4 правління ГК №1 його було виключено з членів ГК та прийнято в члени ГК №1 ОСОБА_5 (протокол від 18.04.2018 року). Станом на 05.04.2019 року гараж НОМЕР_2 перебуває в користуванні ОСОБА_5 .

Виключення та включення до членів гаражного кооперативу вчинялось відповідачем на підставі потоколів засідання правління ГК-1.

Протоколом засідання правління ГК-1 прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в прийнятті в члени ГК-1, так як членом ГК-1 на даний момент є ОСОБА_5 .

З діями відповідача, вчинені його правлінням щодо включення до членів ГК-1 ОСОБА_3 , який має 1/3 частку у спадковому майні та відмови у включенні позивача, що має 2/3 частки у спадковому майні, позивач не погоджується і вважає їх незаконними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства та Статуту ГК-1.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким скасувати рішення правління Гаражного кооперативу №1, оформлене протоколом від 15.11.2016 року в частині виключення з членів Гаражного Кооперативу №1, гараж НОМЕР_2 ОСОБА_7 та прийняття в члени Гаражного кооперативу №1, гараж НОМЕР_2 ОСОБА_3 ,

зобов`язати Гаражний кооператив №1, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , щодо прийняття його до членів Гаражного кооперативу №1, відносно гаража НОМЕР_2 з врахуванням його переважного вправа на вступ у зв`язку з належністю 2/3 частки спадкового майна після спадкодавця ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

стягнути з Гаражного кооперативу №1 на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 3 842,30 грн. судового збору та 4 500 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Посилається на те, що судом не взято до уваги Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 19.10.2016 року державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В., а також те, що частина положень Статуту гаражного кооперативу №1, який прийнятий на загальних зборах членів кооперативу 25 липня 1995 року не відповідає Закону України «Про кооперацію» від10.07.2003 року. Незаконність рішення правління щодо прийняття в члени кооперативу ОСОБА_3 (нікчемність дальших рішень щодо членства в кооперативі) полягає в тому, що вони не затверджувались рішенням загальних зборів. Судом не враховано, що відповідно до Свідоцтва позивачу належить 2/3 частки майна у спадщині. Суд не застосував Закон України «Про кооперацію» та дійшов помилкового висновку, що рішення правління прийняті відповідно до Статуту і жодним чином не суперечать Закону. Позивач не відмовлявся від свого права на членство в кооперативі, що підтверджується його заявою про вступ в члени кооперативу. Натомість незаконні дії відповідача позбавили його права на членство в кооперативі.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що не можуть визнаватись неправильними дії правління кооперативу щодо прийняття після смерті члена кооперативу легітимного його спадкоємця, який після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця - члена кооперативу, подав правлінню заяву про вступ у члени кооперативу і мав право та користувався транспортним засобом, який зберігав у гаражі. Статутом кооперативу не передбачено прийняття попереднього рішення про виключення померлого спадкодавця із членів кооперативу, оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. ОСОБА_1 подав заяву про вступ у члени кооперативу лише 24 квітня 2018 року, тобто вже після того, як добросовісного набувача членства в кооперативі ОСОБА_5 було прийнято в члени кооперативу. ОСОБА_1 прийняв і оформив спадщину у 2016 році, проте він ніколи не користувався гаражем НОМЕР_2 і механічними транспортними засобами. ОСОБА_5 набув права на членство в кооперативі у законний спосіб і позбавлення його такого права порушуватиме його право на членство в кооперативі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу посилаючись на обставини викладені у апеляційній скарзі.

Представник третіх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що ОСОБА_3 та його син користувалися гаражем за призначенням відповідно до статуту кооперативу, сплачували внески. У ОСОБА_1 не було механічних транспортних засобів і немає, тому він не заперечував проти членства ОСОБА_7 . Дії правління кооперативу щодо прийняття ОСОБА_7 у в члени кооперативу, прийняття в члени кооперативу його сина ОСОБА_4 , після його добровільного виходу із членів кооперативу, прийняття в члени кооперативу ОСОБА_5 , після добровільного виходу ОСОБА_4 із членів кооперативу були правильними та законними.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що дії правління кооперативу щодо прийняття після смерті члена кооперативу легітимного його спадкоємця, який після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця - члена кооперативу, подав правлінню заяву про вступ у члени кооперативу, і мав право та користувався транспортним засобом, який зберігав у гаражі, є правильними. Статутом кооперативу не передбачено прийняття попереднього рішення про виключення померлого спадкодавця із членів кооперативу, оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Протоколом засідання правління кооперативу від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 правильно відмовлено в прийнятті у члени кооперативу, оскільки ОСОБА_5 набув право на членство в кооперативі у законний спосіб, і позбавлення його такого права порушуватиме його права на членство в кооперативі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та не приймає до уваги доводи апеляційної скарги виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був законним спадкоємцем свого батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11), та за життя мав право на гараж НОМЕР_2 в Гаражному кооперативі №1 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Воїнів-Інтернаціоналістів, 65 (а.с.12,15).

05.11.2016 року ОСОБА_7 подав правлінню Гаражного кооперативу №1 заяву про прийняття його в члени кооперативу та згідно протоколу засідання правління кооперативу від 15.11.2016 року ОСОБА_3 було прийнято в члени кооперативу (а.с.22,26).

08 лютого 2017 року ОСОБА_3 подав правлінню кооперативу заяву про виключення його з членів кооперативу та просив переоформити гараж НОМЕР_2 на свого сина ОСОБА_4 , який цього ж дня 08 лютого 2017 року подав заяву про вступ у члени кооперативу.

Протоколом засідання правління кооперативу від 08 лютого 2017 року ОСОБА_3 було виключено з членів кооперативу, а його сина ОСОБА_4 прийнято в члени кооперативу (а.с.27).

05 квітня 2018 року ОСОБА_4 подав заяву про виключення його з членів кооперативу та просив переоформитивказаний гараж НОМЕР_2 на ОСОБА_5 . ОСОБА_5 цього ж дня 05 квітня 2018 року подав заяву про вступ у члени кооперативу.

Протоколом засідання правління кооперативу від 18 квітня 2018 року ОСОБА_4 було виключено з членів кооперативу, а ОСОБА_5 прийнято в члени кооперативу (а.с.27 зворотна сторона).

На даний час ОСОБА_5 зберігає в гаражі НОМЕР_2 свої транспортні засоби: автомобіль і мотоцикл, якими постійно користується.

Добровільна відмова особи від членства в кооперативі є безумовною і таке право особи не може бути обмеженим.

Згідно пункту 1.2 розділу 1 Статуту кооперативу, кооператив створено для зберігання автомашин, мотоциклів та іншої належної на праві власності мототехніки.

Відповідно до пунктів 1.12, 1.13 розділу 1 Статуту кооперативу, для вступу в кооператив фізична особа подає заяву в правління кооперативу та може бути виключеною з кооперативу за власним бажанням.

Згідно пункту 1.18 розділу 1 Статуту кооперативу, гараж можливо використовувати тільки по призначенню.

Відповідно до пункту 4.11 розділу 3 Статуту кооперативу у випадку смерті члена кооперативу, його пайовий внесок і право на гараж переходить до спадкоємця по закону.

Відповідно до п. 5.1, 5.23 розділу 5 Статуту кооперативу, правління кооперативу є його керівним органом, складається з не менш як п`яти осіб, та обирається загальними зборами.

Згідно пп. 5.26.3 п. 5.26 розділу 5 Статуту кооперативу, в обов`язок правління та голови правління входить прийом у члени кооперативу.

Відповідно до п. 5.32 Статуту кооперативу, рішення загальних зборів, зборів уповноважених, засідання правління оформляються протоколами.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_3 у законному порядку користувався легковим автомобілем, власником якого був його син, ОСОБА_4 , який також користувався цим автомобілем, ОСОБА_3 було прийнято в члени кооперативу на підставі його заяви від 05 листопада 2016 року, згідно з протоколом правління від 15 листопада 2016 року (а.с.22,26), як спадкоємця померлого члена кооперативу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов вірного висновку, що вказані дії правління кооперативу щодо прийняття після смерті члена кооперативу легітимного його спадкоємця, який після спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця - члена кооперативу, подав правлінню заяву про вступ у члени кооперативу, і мав право та користувався транспортним засобом, який зберігав у гаражі, є правильними. При цьому Статутом кооперативу не передбачено прийняття попереднього рішення про виключення померлого спадкодавця із членів кооперативу, оскільки відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про вступ у члени кооперативу 24 квітня 2018 року, спадщину після смерті батька прийняв і оформив у 2016 році (а.с.25).

Протоколом засідання правління кооперативу від 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в прийнятті у члени кооперативу (а.с.28), оскільки ОСОБА_5 набув право на членство в кооперативі у законний спосіб, і позбавлення його такого права порушуватиме його права на членство в кооперативі.

Постановою державного нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області від 02.07.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку спірного гаража та роз`яснено йому, що для вирішення питання про членство у кооперативі він може або звернутися до правління кооперативу або ж отримати компенсацію за гараж від іншого спадкоємця, який став (був) членом кооперативу (а.с.18).

Враховуючи добросовісне набуття ОСОБА_5 членства в Гаражному кооперативі №1 на гараж НОМЕР_2 , позивач не позбавлений права звернутись в цивільному порядку до суду з позовом до ОСОБА_7 для отримання компенсації за вказаний гараж, відповідно до розміру своєї частки в спадщині.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги, що судом не взято до уваги Свідоцтво про право на спадщину видане 19.06.2016 року колегія суддів оцінює критично, оскільки спадщину після смерті свого батька ОСОБА_1 оформив у 2016 році, а заяву про вступ у члени кооперативу подав лише 24 квітня 2018 року, тобто майже через два роки з моменту отримання права на вступ у члени кооперативу.

Твердження скаржника про те, що частина положень Статуту Гаражного кооперативу №1 не відповідає вимогам Закону України «Про кооперацію» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний Статут кооперативу сторонами не оскаржувався та його положення не визнавались недійсними.

Доводи апеляційної скарги, що спадкоємець ОСОБА_7 на час подання заяви від 05.11.2016 року про прийняття його в члени кооперативу не являвся власником транспортного засобу, колегія суддів не приймає до уваги.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 має посвідчення водія та з 2011 року має право користування легковим автомобілем марки VOLKSWAGENGOLF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого з 2011 року є його син ОСОБА_4 . ОСОБА_7 та його син користувалися гаражем за призначенням відповідно до статуту кооперативу, сплачували внески, що підтверджується копіями квитанцій, наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні в апеляційному суді представник позивача пояснив, що позивач ОСОБА_1 користувався гаражем за усною домовленістю з братом ОСОБА_7 , заповіту на гараж не має, компенсацію за частку в гаражі він не отримав, транспортних засобів у користуванні не має і не мав.

Доводи апеляційної скарги, що Гаражний кооператив №1 прийнявши в члени кооперативу ОСОБА_7 з меншою часткою у спадщині та відмовивши ОСОБА_1 з більшою часткою у спадщині діяв недобросовісно з перевищенням своїх повноважень, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки Гаражний кооператив №1 відповідно до положень Статуту прийняв ОСОБА_7 у члени кооперативу на підставі поданої ним заяви від 05.11.2016 року. Натомість доказів на підтвердження письмового звернення позивача ОСОБА_1 до відповідача раніше, аніж у 2018 році із заявою про вступ в члени Гаражного кооперативу №1 позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Доказів неможливості подачі заяви про вступ у члени кооперативу в 2016 році після отримання свідоцтва про право на спадщину позивач суду не надав.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справита порушення прав позивача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 липня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.