Справа № 369/3097/20
Провадження № 2/369/2775/20
01.07.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
Головуючої судді: Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав мотивуючи свої вимоги тим що, відповідач ОСОБА_2 17 січня 2019 року отримала грошові кошти у позику в сумі 280 000, 00 грн., що підтверджується складеною розпискою. Зазначені кошти Відповідач зобов`язувався повернути до 01 вересня 2019 року, однак, кошти повернуті Відповідачем не були. Врегулювати ситуацію в досудовому порядку Позивачу з Відповідачем не вдалося.
28 січня 2020 року Відповідачу направлено вимогу щодо повернення коштів яка залишилася без відповіді та виконання.
На час подання позовної заяви кошти не повернуті.
Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача підтримання вимог позову. В даній заяві позивач проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був попередженим належним чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи відсутність заперечень позивача, суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Стаття 1048 ЦК України визначає що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 17 січня 2019 року отримала грошові кошти у позику в сумі 280 000, 00 грн., що підтверджується складеною розпискою. Зазначені кошти Відповідач зобов`язувався повернути до 01 вересня 2019 року, однак, кошти повернуті Відповідачем не були. Врегулювати ситуацію в досудовому порядку Позивачу з Відповідачем не вдалося.
28 січня 2020 року Відповідачу направлено вимогу щодо повернення коштів яка залишилася без відповіді та виконання.
На час подання позовної заяви кошти не повернуті.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.
Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1048 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 263-265, 270-274, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ).
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Дубас Т.В.