Ухвала

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 591/1581/20

провадження № 61-8370 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на постанову Сумського апеляційного суду від 13 травня 2020 року у справі за заявою відділу примусового виконання рішень управління забезпечення державної виконавчої служби у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстроване у встановленому порядку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (далі - Відділ) подав до Верховного Судукасаційну скаргу, яку ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2020 року залишено без руху та запропоновано усунути її недоліки, а саме: сплатити судовий збір, оскільки у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовлено, уточнити вимоги касаційної скарги, зазначивши які саме судові рішення ним оскаржуються.

При цьому судом встановлений строк для виконання вимог цієї ухвали, який продовжується на строк дії карантину, встановленого з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби. Одночасно роз`яснено наслідки невиконання законних вимог суду у вигляді визнання скарги неподаною та повернення її заявнику.

16 червня 2020 року засобами поштового зв`язку на виконання ухвали Верховного Суду від 01 червня 2020 року Відділ подав докази сплати судового збору, однак не подав уточнену редакцію касаційної скарги. Зокрема, оскаржуючи лише постанову суду апеляційної інстанції, заявник просив ухвалити нову, якою прийняти до розгляду подання Відділу, що не відповідає повноваженням Верховного Суду згідно із статтею 409 ЦПК України, та не уточнив яке саме судове рішення ним оскаржується.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 01 липня 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто в повному обсязі, зокрема не додано уточнену редакцію касаційної скарги, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на постанову Сумського апеляційного суду від 13 травня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь