Житомирський апеляційний суд
Справа №295/472/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/472/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (правонаступник - Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)), третя особа - ОСОБА_3 , про визнання шлюбу недійсним, скасування актового запису про шлюб,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 ,

на рішення Богунського районного суду м.Житомира, ухвалене 22 листопада 2019 року суддею Перекупкою І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі - Відділ), у якому, з урахуванням уточнень від 02.02.2018 (а.с. 21-25 т. 1), просив: визнати недійсним шлюб, зареєстрований 08 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис № 761); скасувати актовий запис № 761 в Книзі реєстрації шлюбів від 08 липня 2010 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 його двоюрідного брата ОСОБА_5 , він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Також з такою заявою звернулися ОСОБА_2 та третя особа у справі - ОСОБА_6 ОСОБА_2 заявила про свої права на спадщину як дружина померлого і надала свідоцтво про шлюб з ОСОБА_5 від 08 липня 2010 року. Даний шлюб було укладено без наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя, про що в родині було відомо. ОСОБА_5 зловживав алкоголем, не працював, проживав з матір`ю ОСОБА_7 , яка потребувала стороннього догляду і лікування. ОСОБА_7 познайомила сина у 2010 році з ОСОБА_2 , яка мала виїхати за кордон і якій необхідні були документи про сімейний стан. Мати умовила сина допомогти ОСОБА_2 , натомість остання пообіцяла гроші, які були необхідні для лікування ОСОБА_7 від онкології та ОСОБА_5 від алкоголізму, допомогу у виїзді ОСОБА_5 до Ізраїлю. Після цього ОСОБА_2 виїхала з України. ОСОБА_5 доглядав за матір`ю до її смерті, після чого підробляв тимчасовими заробітками, зловживав алкоголем. Ховала ОСОБА_5 родина. Отже вважає, що шлюб ОСОБА_5 є фіктивним, укладеним на прохання матері ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , без наміру створення сім`ї. У разі визнання шлюбу недійсним, він як двоюрідний брат померлого буде мати право на спадщину.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним шлюб, зареєстрований 08 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис №761). Скасовано актовий запис № 761 в Книзі реєстрації шлюбів від 08 липня 2010 року про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

На думку заявника, суд залишив поза увагою та не надав належної оцінки доводам ОСОБА_2 , зокрема тому, що остання підтримувала відносини з ОСОБА_5 задовго до шлюбу і саме він був ініціатором укладення шлюбу з відповідачкою. Після реєстрації у 2010 році шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, разом обслуговували будинок та прибудинкову територію по АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , перебуваючи за кордоном, організовувала та оплачувала лікування чоловіка, допомагала останньому та його матері, що підтверджено наданими квитанціями та показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Крім того, були спростовані доводи позивача про те, що укладення шлюбу було необхідно відповідачці для отримання робочої візи на працю за кордоном, оскільки остання ще з 2007 року працювала в Ізраїлі і мала річні робочі візи. Крім того, ОСОБА_2 допомагала в оформленні закордонного паспорту ОСОБА_5 , вони планували його виїзд на роботу за кордон. Вважає позов таким, що спрямований виключно на отримання спадкового майна. Факт лікування ОСОБА_5 від алкогольної залежності вказує на спробу і намір одужати, змінити своє життя. Суд не надав належної оцінки показам свідків зі сторони позивача, які є родичами останнього і зацікавленими у результатах розгляду справи та безпідставно критично віднісся до показів свідків зі сторони відповідача. Крім того, вважає, що суд безпідставно прийняв заяву невідомого походження, яка нібито підписана ОСОБА_5 про визнання шлюбу недійсним, яка не може бути допустимим доказом у справі та безпідставно відхилив докази на підтвердження направлення грошових переказів від імені ОСОБА_2 . Отже, вважає, що позивачем не доведено відсутність у ОСОБА_5 реального наміру створити сім`ю і набути прав та обов`язків подружжя з ОСОБА_2 , а самі по собі доводи про те, що метою укладення шлюбу є лише отримання права на виїзд за кордон не дає підстав для визнання шлюбу недійсним. Крім того, позивач не довів порушення його прав укладенням шлюбу у липні 2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити. Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_10 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на правильність висновків суду по суті вирішення спору.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 08 липня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб (а.с. 4 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 помер (а.с. 5 т. 1).

Згідно Свідоцтва № 27 від 27 серпня 1997 року про право особистої власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , будинок належить матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 8-9 т. 1).

Відповідно до частини першої статті 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно з частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За статтею 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією і законами України.

Згідно статті 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 40 СК України шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року у пункті 13 постанови № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов`язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (стаття 40 СК України).

Статтею 42 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність, якої обмежена.

Відповідно до статті 44 СК України у випадках, передбачених статтями 39-41 цього Кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення (частина друга статті 41 СК України).

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за різними ознаками (частини перша та друга статті 24 Конституції України).

Частиною першою статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що, зареєструвавши шлюб ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не мали наміру створити справжню сім`ю, не вели спільне господарство, проживали окремо, не дбали один про одного як подружжя, уклали шлюб з корисливою метою (реєстрація шлюбу задля чогось).

Такого висновку суд першої інстанції дійшов проаналізувавши покази свідків зі сторони позивача, які підтвердили вищенаведені обставини. При цьому суд критично віднісся до показів свідків зі сторони позивача, які зазначали протилежне. Також суд вказав, що за даними Держпогранслужби від 04.06.2018, ОСОБА_2 в`їхала на територію України 11.10.2013 - виїхала 17.10.2013; 16.04.2015 в`їхала в Україну - виїхала 16.05.2015; 05.05.2016 в`їхала - виїхала 31.05.2016 (а.с. 90 т. 1), а свідок ОСОБА_8 , син відповідачки ОСОБА_2 , пояснив, що його мати приїздила в м. Житомир у відпустку та на поховання своєї матері. Також вказав на відсутність доказів підтвердження факту ведення ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спільного господарства, набуття ними майна, відсутності фактів спільного відпочинку, відвідування родичів, знайомих.

Суд, крім показів свідків, дослідив медичні документи та матеріали перевірки правоохоронних органів, згідно яких ОСОБА_5 вів асоціальний спосіб життя, страждав на хронічну алкогольну залежність 2 стадії, з 1988 року знаходився на диспансерному обліку, неодноразово амбулаторно та стаціонарно лікувався, зловживав алкоголем до своєї смерті, був залежним від наркоманії, страждав на туберкульозне захворювання, не працював, жив разом з матір`ю на її пенсію та тимчасові заробітки, спілкувався з подібними до себе особами. Також у будинку, де проживав ОСОБА_5 , 13.04.2016 був виявлений труп ОСОБА_11 , з якою, як зазначила свідок ОСОБА_12 , ОСОБА_5 проживав після поховання матері як чоловік та жінка.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Матеріали справи свідчать, що після смерті ОСОБА_5 законність його шлюбу, що був зареєстрований між ним та ОСОБА_2 оспорює його двоюрідний брат ОСОБА_1 . Позов ним було пред`явлено у січні 2018 року до відповідачки ОСОБА_2 , яка пережила свого чоловіка.

В обґрунтування позовних вимог про визнання шлюбу недійсним, позивач посилався на те, що реєструючи шлюб, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не переслідували мету створити сім`ю, одружилися на прохання матері його брата, оскільки ОСОБА_2 це потрібно було для оформлення візи для виїзду за кордон. Водночас, мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7 потребувала вартісного лікування, а сам ОСОБА_5 - лікування від алкоголізму, у чому ОСОБА_2 згодилася допомогти матеріально, взамін на оформлення шлюбу.

Разом з тим, згідно доводів ОСОБА_2 , викладених у відзиві на позовну заяву та поданих її представником, вони з ОСОБА_5 були знайомі задовго до шлюбу, саме ОСОБА_5 був ініціатором укладення шлюбу, реєстрація якого відбувалась урочисто зі святкуванням у родинному колі. Її робота пов`язана з виїздом за кордон, проте під час перебування її в Україні вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, облаштовували будинок АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не заперечувала факт зловживання ОСОБА_5 алкоголем, зазначала, що перебуваючи за кордоном організовувала та оплачувала його лікування. Зокрема, вона регулярно переказувала грошові кошти для допомоги чоловікові та його матері, про що надала суду копії відповідних квитанцій на ім`я ОСОБА_7 (а.с. 187-190 т.1). Крім того, робоча віза для роботи в Ізраїлі у неї існувала ще з 2007 року, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копію закордонного паспорта (а.с. 106-107 т.1). Тому вважає доводи позивача, що отримання такої візи було дійсною причиною укладення шлюбу є такими, що не відповідають дійсності, а позов ОСОБА_1 необґрунтованим.

Оцінюючи такі доводи відповідачки, суд апеляційної інстанції вважає, що дружина, яка пережила свого чоловіка, може надати дійсну оцінку стосункам, які існували між нею та чоловіком.

Водночас, суд надав перевагу показам одних свідків перед іншими, тоді як встановлено в судовому засіданні, більшість свідків зі сторони позивача є його родичами і зацікавлені у задоволенні позову для оформлення ним спадкових прав. При цьому, свідок зі сторони позивача ОСОБА_13 , яка жила на квартирі у ОСОБА_14 , пояснила, що один раз бачила у ОСОБА_5 ОСОБА_2 та чула, що остання погоджувалася на розірвання шлюбу взамін переоформлення на неї будинку.

Посилання позивача на аморальний спосіб життя, зловживання ОСОБА_5 алкоголем, тощо не можуть вказувати на відсутність у нього наміру створення сім`ї та набуття прав і обов`язків подружжя.

Тривале не проживання подружжя у зв`язку із роботою відповідачки за кордоном та виїзд її з України після реєстрації шлюбу не вказує на фіктивність укладеного шлюбу.

Надана до матеріалів справи позовна заява до суду від імені ОСОБА_5 датована 23.09.2015 про визнання шлюбу недійсним у зв`язку з його фіктивністю (а.с.26-28 т. 1) не має правового значення для вирішення спору, оскільки не є належним та допустимим доказом у справі за обставин не підтвердження справжності на ній підпису позивача ( ОСОБА_5 ). Крім того, останній не був позбавлений можливості подати таку заяву до суду протягом 10 років з моменту укладення шлюбу і до смерті. Посилання на ту обставину, що таких дій ОСОБА_5 не вчинив через зловживання ним алкоголем є безпідставними, оскільки останній після укладення шлюбу не був визнаний обмеженим у дієздатності внаслідок зловживання спиртними напоями.

Відсутність ОСОБА_2 на похованні ОСОБА_5 у зв`язку із перебуванням нею за кордоном також не вказує на фіктивність укладеного між ними шлюбу. Крім того, як пояснила відповідачка від неї факт смерті було приховано. Вона згодна відшкодувати витрати на поховання.

Враховуючи, що позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин реєстрації шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 без їх реального наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням судом апеляційної інстанції нового судового рішення про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 22 листопада 2019 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про залишення позову без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2114,40 грн судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 07 липня 2020 року.