Справа № 128/2971/19

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
01 липня 2020 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Москвичової О.Р.,
у відсутності сторін по справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона з 16 жовтня 2004 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . Позивач в позові також зазначає, що на даний час вона з відповідачем більше чотирьох років не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо, у них відсутній спільний бюджет. За вказаних обставин позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, а тому просить суд розірвати даний шлюб.
Ухвалою суду від 11.02.2020 закрито підготовче провадження по даній справі, а справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання 01.07.2020 сторони по справі не з`явились.
Попередньо через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява, в якій вона просить провести розгляд справи у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 69). Крім того, в поданій до підготовчого засідання заяві позивач просила також після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 », на стягненні судового збору з відповідача не наполягала (а.с. 19).
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання та підготовче засідання не з`являвся з невідомих суду причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку шляхом направлення судових повісток за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 . Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності сторін по справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши позицію позивача, викладену у письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що позивач по справі ОСОБА_5 та відповідач по справі ОСОБА_2 16 жовтня 2004 року зареєстрували шлюб в виконкомі Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, про що було складено актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 16.10.2004 (а.с. 4).
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.05.2019 (а.с. 8).
Син сторін по справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою № 765, виданою виконавчим комітетом Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 28.10.2019 (а.с. 9).
Згідно з позовною заявою, причиною розпаду сім`ї є фактичне припинення подружніх стосунків протягом тривалого часу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, суд вважає, що спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання і розвиток їхнього неповнолітнього сина, що має істотне значення, тому шлюб сторін необхідно розірвати.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.
Згідно з ст. 51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ст. 5 «Рівноправність подружжя» Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Позивач ОСОБА_1 бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 », що відповідає вимогам ст. 113 СК України.
За клопотанням позивача ОСОБА_1 (а.с. 19) суд вважає судові витрати залишити за останньою.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 16 жовтня 2004 року у виконкомі Медвеже-Вушківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 4, - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу по справі ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_4 ».
Судові витрати у справі по сплаті судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Дата ухвалення та підписання рішення 01.07.2020.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська