печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" липня 2020 р. Печерський районний суд міста Києва

у складі: головуючого судді - Писанця В.А.,

при секретарі судових засідань - Єряшевій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Києві клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» про надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 24 квітня 2015 року, яке було ухвалено у справі №А07-25444/2014 за позовом публічного акціонерного товариства «Благовіщенський арматурний завод» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» звернувся до суду із клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконати на території України рішення арбітражного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 24 квітня 2015 року, яке було ухвалено у справі №А07-25444/2014 за позовом публічного акціонерного товариства «Благовіщенський арматурний завод» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» про стягнення заборгованості за договором поставки № 130 від 07 лютого 2013 року, мотивуючи тим, що боржник взяті на себе зобов`язання не виконав, в зв`язку із чим виникла вказана заборгованість.

В судове засідання представники стягувача та боржника, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення в судове засідання не з`явились, а тому за відсутності процесуальних перешкоду у формі неможливості розгляду, суд, дослідивши клопотання, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням арбітражного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 24 квітня 2015 року, яке було ухвалено у справі №А07-25444/2014 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» на користь публічного акціонерного товариства «Благовіщенський арматурний завод» 3 421 007,40 руб. суми боргу, 359 412 руб. суми пені, 40 624 руб. та 1278,10 руб. суми витрат з держмита.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Крім того, ч. 1 ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 1 ст. 468 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст. 468 ЦПК України.

На даний час між Україною та Російською Федерацією діє Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, яка 10 листопада 1994 року ратифікована Верховною Радою України та набула чинності для України 14 квітня 1995 року (надалі також - Конвенція).

Згідно зі ст. 51 цієї Конвенції - кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань (далі - рішень);

б) рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку.

Відповідно до ст. 53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання додаються:

а)рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності; докази про повідомлення іншої Сторони про процес;

Зокрема, стягувачем надано довідку про те, що боржник був своєчасно повідомлений належним чином, про дату та місце розгляду справи, а також публічно, шляхом розміщення інформації на офіційному сайті арбітражного суду (а.с. 4).

За таких обставин рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до ч. 8 ст. 467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання та надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - рішення арбітражного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 24 квітня 2015 року, яке було ухвалено у справі №А07-25444/2014, відповідно до якого стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» на користь публічного акціонерного товариства «Благовіщенський арматурний завод» 3 421 007,40 руб. суми боргу, 359 412 руб. суми пені, 40 624 руб. та 1278,10 руб. суми витрат з держмита, що за курсом Національного банку України станом на 06 липня 2020 року складає 1 454 011,10 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 51-55 Конвенція «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 1993 року, ст. ст. 462- 467 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання в Україні рішення іноземного суду - рішення арбітражного суду Республіки Башкортостан Російської Федерації від 24 квітня 2015 року, яке було ухвалено у справі №А07-25444/2014про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Благовіщенський арматурний завод України» на користь публічного акціонерного товариства «Благовіщенський арматурний завод» 3 421 007,40 руб. суми боргу, 359 412 руб. суми пені, 40 624 руб. та 1278,10 руб. суми витрат з держмита, що за курсом Національного банку України станом на 06 липня 2020 року складає 1 454 011,10 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд міста Києва.

Суддя В. А. Писанець