Ухвала

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 2-87/09

провадження № 61-25985св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

Штелик С. П.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс»,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року у складі колегії суддів Березовенко Р. В., Олійника В. І., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У березні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс») звернулося до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк»), до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно.

Заява мотивована тим, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області від

04 червня 2009 року позов ПАТ «Сведбанк» задоволено, накладено стягнення на спадкове майно ОСОБА_2 шляхом реалізації будинку з вбудовано-прибудованим магазином-кафе під номером АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:0044, та земельної ділянки, загальною площею 0,371 га, кадастровий номер :01:002:0088, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 (спадкоємець ОСОБА_2 ) у порядку виконавчого провадження шляхом проведення публічних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна ОСОБА_1 , задоволено вимоги ПАТ «Сведбанк» в розмірі

4 434 846,76 грн.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та TOB «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 21 жовтня 2005 року № 386/л, що був укладений між

ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , і таким чином, ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набуло прав кредитора по грошовим вимогам до боржника ОСОБА_2 та стало правонаступником ПАТ «Сведбанк» за кредитним договором від 21 жовтня 2005 року

№ 386/л, а також за іпотечним договором від 21 жовтня 2005 року, за яким вищезазначене нерухоме майно було передано в іпотеку банку.

Під час передачі матеріалів кредитної справи по боржнику від банку до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» виконавчий лист передано не було. У жовтні 2016 року при розгляді справи про видачу дубліката виконавчого листа Ірпінським міським судом

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» дізналося, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 , а саме: будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_1 , був отриманий та пред`явлений первісним стягувачем до виконання в Ірпінський міський відділ ДВС 16 грудня 2009 року, на підставі цього була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 16511172 від 16 грудня

2009 року. 12 грудня 2012 року Ірпінським міським відділом ДВС було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення постанови). Відомостей про те, коли, кому та на яку адресу було направлено постанову про повернення виконавчого документа стягувача немає. Вказує, що у них не було можливості не тільки звернутись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження в період, коли воно було відкрите, а й взагалі виконати рішення суду визначеним шляхом, оскільки про наявність виконавчого листа відомостей не було. Станом на 15 лютого 2016 року виконавчий лист у них відсутній, на виконання до відділу державної виконавчої служби не пред`явлений, тому є втраченим.

У зв`язку з викладеним заявник просив замінити сторону виконавчого провадження на нового стягувача - ТОВ «ФК «Вектор Плюс», зазначивши їх стягувачем у дублікаті виконавчого листа; видати дублікат виконавчого листа у справі № 287/09, у зв`язку з його втратою та поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2017 року заяву

ТОВ «ФК «Вектор Плюс» задоволено частково.

Замінено сторону виконавчого провадження по виконанню рішення Ірпінського міського суду від 04 червня 2009 року у справі за позовом ПАТ «Сведбанк» до

ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно, а саме, стягувача

ПАТ «Сведбанк» замінено на стягувача ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-87/09 про накладення стягнення на спадкове майно ОСОБА_1 .

Поновлено пропущений строк для пред`явлення до виконання дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-87/09 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2017 року в частині поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання скасовано та прийнято у справі нову постанову.

Відмовлено ТОВ «ФК«Вектор Плюс» в поновленні пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа у справі № 2-87/09 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником є законним, оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження». Також вказано, що оскільки виконавчий лист був втраченим, то суд першої інстанції дійшов правильного висновку в частині задоволення вимог щодо видачі дубліката виконавчого листа. Ухвала суду першої інстанції в частині вирішення вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, є необґрунтованою, оскільки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» набув право вимоги до боржника

28 листопада 2012 року та саме з цього часу до нього перейшло право вимоги до боржника, виконавчий лист було втрачено 12 грудня 2012 року, однак новий кредитор не вчинив жодної дії направленої на виконання рішення суду та своєчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання у строки передбачені діючим на той час законодавством та лише 08 серпня 2016 року (майже через чотири роки), вперше, після отримання права вимоги звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, і лише 09 березня 2017 року з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності поважних причин, які унеможливили заявника у передбачені законом строки вчинити дії щодо отримання і пред`явлення виконавчого документа або його дублікату до виконання суду надано не було.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на постанову Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ТОВ «ФК «Вектор Плюс», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду в частині відмови у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова апеляційного суду в частині відмови їм в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом апеляційної інстанції не було належним чином встановлено всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення заявлених вимог.

Висновок апеляційного суду про те, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс»не було наведено поважних причини для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є помилковим та спростовується наданими товариством поясненнями. Зокрема, зазначає про те, що з 28 листопада 2012 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс»стало новим кредитором за зобов`язаннями, що виникли за кредитним договором

від 21 жовтня 2005 року № 386/л, укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 , та іпотечним договором від 21 жовтня 2005 року. При передачі матеріалів вказаної кредитної справи від первинного кредитора виконавчий лист передано не було, тому на той час новий кредитор не знав про існування відкритого виконавчого провадження. Вказує, що лише в жовтні 2016 року при розгляді справи про видачу дубліката виконавчого листа дізналося про те, що первинний кредитор отримував виконавчий лист та пред`являв його до виконання в Ірпінський міський відділ державної виконавчої служби, на підставі чого 16 грудня 2009 року було відкрито виконавче провадження, а 12 грудня 2012 року виконавчий лист було повернуто первинному кредиторові на підставі пункту 4 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вказує, що на даний час неможливо встановити коли, кому та на яку адресу було направлено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка була прийнята 12 грудня 2012 року. Отже, на його думку, існують поважні підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки він був пропущений з поважних причин, а суд апеляційної інстанції, відмовляючи в поновленні вказаного строку, на викладене належної уваги не звернув.

Постанова суду апеляційної інстанції оскаржена заявником лише в частині відмови ТОВ «ФК «Вектор Плюс» в поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому в іншій частині касаційному перегляду не підлягає.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористалися своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2018 року поновлено строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду, відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Ірпінського міського суду Київської області.

У червні 2018 року справу № 2-87/09 передано до Верховного Суду.

13 квітня 2020 року на підставі розпорядження про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 1022/0/226-20 справу передано судді-доповідачеві Каларашу А. А. та визначено суддів, які ввійшли до складу колегії.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що рішенням Ірпінського міського суду Київської області

від 04 червня 2009 року задоволено позов ПАТ «Сведбанк» та накладено стягнення на спадкове майно ОСОБА_2 шляхом реалізації будинку з вбудовано-прибудованим магазином-кафе під номером АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,1500 га, кадастровий номер :01:002:0044, та земельної ділянки, загальною площею 0,371 га, кадастровий номер :01:002:0088, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та належать на праві власності ОСОБА_1 , який є спадкоємцем ОСОБА_2 , у порядку виконавчого провадження шляхом проведення публічних торгів. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна ОСОБА_1 задовольнити вимоги ПАТ «Сведбанк» в розмірі 4 434 846,76 грн.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та TOB «ФК «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу № 15, відповідно до якого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором від 21 жовтня 2005 року № 386/л, укладеним між

ПАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 .

Також судами було встановлено, що на виконання рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04 червня 2009 року був виданий виконавчий лист та 16 грудня 2009 року був переданий на виконання до Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби.

12 грудня 2012 року вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачеві, яким на той час був ПАТ «Сведбанк».

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Стаття 389 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 3 частини першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, оскарження судового рішення суду апеляційної інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції, є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Таким чином, оскарження постанови суду апеляційної інстанції щодо вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа у статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі

№ 337/5253/13-ц (провадження №61-10084сво18), підстав відступати від якого колегія суддів не вбачає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Отже, постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній заявником частині не підлягає касаційному оскарженню, тому відкрите касаційне провадження на постанову Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року підлягає закриттю.

Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на постанову Апеляційного суду Київської області від 20 лютого 2018 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом відкритого акціонерного товариства «Сведбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Сведбанк», до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майнозакрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик