ПОСТАНОВА

Іменем України

25 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 392/855/19

провадження № 22-ц/4809/913/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Карпенка О.Л.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2020 року, суддя Березій Ю.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості неодержаних доходів за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості неодержаних доходів за користування земельною ділянкою.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач є власником земельної ділянки площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Земельну ділянку він отримав, як учасник бойових дій відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області № 11-1395/14-18-СГ від 10.04.2018 року.

Зазначив, що після виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки у власність та отримання відповідного витягу, він вирішив, що буде самостійно обробляти земельну ділянку, але виявив, що її самовільно зайняв відповідач ОСОБА_3

28.07.2018 звернувся до голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області з вимогою створити комісію Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області, яка розглядає та визначає розмір збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам.

Дана комісія була створена та почала визначати розмір збитків відповідно до звернення позивача. Також в цей період відповідач залишив його земельну ділянку у зв`язку із неодноразовим наголошуванням голови Злинківської сільської ради.

Розпорядженням голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.04.2019 року № 119-р затверджено акт визначення неодержаних доходів в сумі 16217 гривень 50 копійок, які відповідач ОСОБА_3 у добровільному порядку відмовився сплатити.

Просив суд стягнути із ОСОБА_3 на його користь заборгованість неодержавних доходів у розмірі 16 217 грн. 50 коп.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26.03.2020 у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що розпорядження голови Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 23.04.2019 року № 119-р ніким не оскаржене та не скасовано, тому повинно виконуватися на території України. Судом не застосовано Закон, який підлягав застосуванню, а саме ст.. 22 ЦК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 08.05.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду надано відзив на апеляційну скаргу від адвоката Тимченко С.В. в інтересах ОСОБА_3 , в якому заперечується проти задоволення апеляційної скарги. Зазначається, що ОСОБА_3 ніколи не займав належну позивачу земельну ділянку та не здійснював її обробіток. Позивач не надав жодного доказу, який би вказував на завдання збитків відповідачем та наявністю його вини.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.05.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 є ветераном війни-учасником бойових дій, що підтверджується світлокопією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 2015 року (а.с. 4).

10 квітня 2018 року наказом № 11-1395/14-18-СГ начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність і надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області (а.с. 6).

Довідкою Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку підтверджується, що позивач ОСОБА_1 має на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області земельну ділянку площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462 (а.с. 7-12).

23 квітня 2019 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області видано розпорядження № 119-р про затвердження акту визначення неодержаних доходів землекористувачу фізичній особі ОСОБА_1 , відповідно якого визначено неодержаний дохід в сумі 16217 гривень 50 копійок (а.с. 13-14, 52-54).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у визначеному законодавством порядку, а саме актами державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, не підтверджено факт незаконного самовільного зайняття земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачеві ОСОБА_1 .

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підтвердження позову надав докази, які свідчать, що він є ветераном війни-учасником бойових дій, що підтверджується світлокопією відповідного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 22 липня 2015 року (а.с. 4).

Позивач посилається , як належні та допустимі докази на наказ від 10 квітня 2018 року № 11-1395/14-18-СГ начальника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність і надано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1,4 га, кадастровий номер :02:000:5462 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

З зазначеного наказу вбачається, що в пункті 3 наказу вказано, що право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:000:5462) виникає з моменту державної реєстрації цього права та оформлюється відповідно до Закону України «Про держану реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (а.с. 6).

Також позивач надав, як належний доказ на підтвердження позову, довідку видану сільським головою Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області в якій зазначено, що ОСОБА_1 має на території сільської ради земельну ділянку, площею 1.4 га. кадастровий номер :02:000:5462.

На підтвердження позову, позивач надав витяг з Державного земельного кадастру з якого вбачається, що форма власності земельної ділянка з кадастровим номером :02:000:5462 площею 1.4га. є державна. (а.с. 7-12).

На підтвердження позову, позивач надав акт визначення неодержаних доходів землекористувачу фізичній особі ОСОБА_1 , затверджений 23 квітня 2019 року головою Маловисківської районної державної адміністрації Кіровоградської області відповідно до якого неодержаний дохід становить - 16217 гривень 50 копійок (а.с. 13-14, 52-54).

Відповідно частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів (частина 3 статті 152 ЗК України).

Згідно пункту «д» частини 1 статті 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам визначено статтею 157 ЗК України.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Приймаючи до уваги доводи викладені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивачем не надані належні та допустимі докази на спростування висновків суду першої інстанції.

Доводи викладені в апеляційній скарзі, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі і допустив порушення норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження, що позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:5462 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Злинської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Посилання позивача як на належний та допустимий доказ на підтвердження позову на витяг з Державного земельного кадастру є необґрунтованим оскільки з зазначеного витягу вбачається, що форма власності земельної ділянка з кадастровим номером :02:000:5462 площею 1.4га. є державна. (а.с. 7- 12).

Інші докази, які б дали можливість зробити висновок, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5462 площею 1.4 га належить позивачу в матеріалах справи відсутні.

Не зайшли свого підтвердження, доводи викладені в апеляційній скарзі, що відповідач безпідставно розпоряджався земельною ділянкою яка належить позивачу, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин.

Інші доводи апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції, так як не впливають на законність прийнятого рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 26 березня 2020 року, залишити без змін.

Повний текст постанови складено 01.07.2020.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: