Ухвала

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 305/1418/19

провадження № 61-8743ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня

2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Чорнотисянської сільської ради, треті особи: відділ культури і туризму Рахівської районної ради, профспілковий комітет первинної профспілкової організації клубних працівників Рахівського району, про визнання незаконними та скасування розпоряджень про дисциплінарне стягнення та звільнення, актів про відсутність на роботі, актів про відмову від письмових пояснень, поновлення на роботі та здійснення виплат за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу (надійшла 09 червня 2020 року)

на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня

2020 року у вказаній справі.

Вказана касаційна скарга не може бути прийнята до провадження судом касаційної інстанції, оскільки порушено вимоги частини другої та четвертої статті 392 ЦПК України - не надано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник подає клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», де вказано, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: 1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Предметом розгляду у цій справі є позовні вимоги про: 1) визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови с. Чорна Тиса ОСОБА_2 № 7 від 23 липня 2019 року «Про дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 »; 2) визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови с. Чорна Тиса ОСОБА_2 № 8 від 26 липня 2019 року «Про звільнення ОСОБА_1 за прогул»; 3) визнання незаконними та скасування актів стосовно ОСОБА_1 про відсутність на роботі

від 01 липня 2019 року та 08 липня 2019 року, а також акти про відмову від письмових пояснень від 03 липня 2019 року та 10 липня 2019 року;

4) зобов`язання сільського голову с. Чорна Тиса ОСОБА_2 поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора Чорнотисянського сільського будинку культури та здійснити відповідні виплати за час вимушеного прогулу, через незаконне звільнення, відповідно до штатного розпису.

Оскільки за заявлені позовні вимоги по визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови с. Чорна Тиса ОСОБА_2 № 7

від 23 липня 2019 року «Про дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 » та визнання незаконними та скасування актів стосовно ОСОБА_1

про відсутність на роботі від 01 липня 2019 року та 08 липня 2019 року,

а також акти про відмову від письмових пояснень від 03 липня 2019 року та 10 липня 2019 року - судовий збір необхідно сплатити, то заявник від сплати судового збору не звільняється.

З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 повинна сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 1 921 грн.

Враховуючи викладене, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 536 грн 80 коп. судового збору або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК

у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, заявником не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень згідно частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначені передбачені частиною другою

статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Таким чином, заявнику слід надати уточнену редакцію касаційної скарги із зазначенням підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України.

Згідно з частиною другою та частиною третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення

статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 17 січня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 21 травня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 24 липня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. Ф. Хопта