Дата документу "01" липня 2020 р.
Справа № 937/4579/20
Провадження 2/937/2231/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Колодіна Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 40000 доларів США, що в еквіваленті складає 1072740 (один мільйон сімдесят дві тисячі сімсот сорок) гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору, в розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі було встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Позовні вимоги ОСОБА_1 містять посилання на договір про здійснення спільної діяльності. Згідно п.2.1 цього договору позивач надав боржнику 40000 доларів США для купівлі нежитлового приміщення (магазину) та товару. На підтвердження даного факту надана розписка, яка за змістом підтверджує отримання в борг грошової суми. Однак, резолютивна частина позовних вимог містить вимоги про стягнення коштів по заборгованості.

Відповідно до статті 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об`єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об`єднання вкладів учасників.

Частиною другою статті 1131 ЦК України передбачено, що умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним роз`яснити позивачу, що договір про спільну діяльність та договір займу мають різну мету. Виходячи зі змісту частини позовних вимог, позивач вказує на те, що між сторонами склалися відносини, які за своєю природою схожі на відносини за договором займу.

Також позовні вимоги позивача містять посилання на те, що 01.09.2019 року додатковою угодою Договір було розірвано за згодою сторін. Однак, п.2 Додаткової угоди про розірвання договору про здійснення спільної діяльності від 01.12.2009 року передбачає, що до повного виконання зобов`язань за п.6.2 та 6.3. договір про спільну діяльність не припинає свою дію.

У зв`язку з вищевикладеним суду не є зрозумілим чи розірваний договір від 01.12.2009 року про спільну діяльність.

Крім того, згідно договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 08.12.2009 року покупцем є фізична особа-підприємець ОСОБА_2 . Згідно акту прийому-передачі комунального майна від 11.12.2009 року покупець фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв майно за договором купівлі-продажу від 08.12.2009 року. Однак, позовні вимоги пред`явлені до фізичної особи ОСОБА_2 .

Як вбачається з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак позивачем, при подачі позовної заяви до суду, не було додержано вимог, викладених у ч.5 ст.177 ЦПК України.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження суду.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

У разі невиконання вищевказаного у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Колодіна