КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/973/19
Провадження № 2/534/123/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горішні Плавні Полтавської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину за минулий час. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачам, від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.02.2016 вона звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їй було відмовлено, оскільки відповідач в добровільному порядку написав заяву за місцем роботи про стягнення аліментів, у розмірі 25% від заробітної плати. А цього року їй стало відомо, що відповідач в односторонньому порядку без її згоди за місцем роботи 24.04.2017 написав заяву на утримання аліментів з нього у розмірі 20 % від заробітної плати, що призвело до зменшення розміру аліментів на утримання дитини. Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) за минулий час з 24.04.2017 по 20.03.2019.

28.01.2020 до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) за період з 24.04.2017 по 20.03.2019.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 29.07.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, з наданням відповідачу п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву з дня отримання ухвали.

Відповідно до повідомлення про отримання, відповідач 09.08.2019 отримав копію ухвали про відкриття провадження та позов з додатками.

Однак відзив було надано суду лише 28.10.2019, тобто з пропущенням наданого судом строку , з клопотанням про поновлення строку для подачі відзиву, відповідач не звертався. За таких обставин суд не враховуючи відзив відповідача, вирішує справу за наявними матеріалами.

В судове засідання позивач та її представник ОСОБА_5 не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_6 в судове засіданні не з`явились, направили до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили в позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні.

Згідно рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 28.03.2016 ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , 2008 р.н. у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, оскільки за період з лютого 2014 по лютий 2016 відраховуються аліменти на користь ОСОБА_7 у розмірі ј частини заробітку.

Відповідно до заяви ОСОБА_2 за його проханням на користь ОСОБА_8 стягувались аліменти у розмірі 20% з заробітної плати з 24.04.2017, а з 19.04.2019 у розмірі 25% (а.с.10,11).

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Глава 15 Сімейного кодексу України передбачає ряд самостійних способів отримання аліментів: за рішенням суду (ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України), за ініціативою платника чи одержувача (ст. 187 Сімейного кодексу України, шляхом подачі відповідних заяв за місцем роботи заявника), за договором між батьками про сплату аліментів на дитину (ст. 189 Сімейного кодексу України, при цьому, такий договір підлягає укладенню в письмовій формі та нотаріальному посвідченню, тому факт його укладення не може підтверджуватись показаннями свідків).

Враховуючи вимоги вищезазначеного законодавства, для підтвердження вжиття позивачем відповідних заходів він для вирішення питання про стягнення з відповідача аліментів за минулий час має надати належні достатні та допустимі докази про вжиття будь-яких заходів, спрямованих на отримання від відповідача аліментів одним з описаних вище способів та докази того, що такі заходи не принесли результату у зв`язку з ухиленням відповідача від надання утримання дитині.

В протилежному випадку - позов не може бути задоволений.

Оскільки позивачем не надано суду вказаних вище доказів - в задоволенні позову належить відмовити.

Крім того, слід зауважити, що ставлячи питання про стягнення аліментів за минулий час, позивач в позові має вказувати конкретну суму, про стягнення якої він просить та яка має ґрунтуватись на відповідних розрахунках та доказах, оскільки стягнення аліментів за минулий час не є періодичними платежами (бо період їх нарахування вже сплив), крім того, у відповідності до ч.3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. За такого виконавчий лист про присудження аліментів за минулий час шляхом стягнення періодичних платежів не може бути прийнятий до виконання, оскільки період їх стягнення вже минув.

За такого, вимоги про стягнення аліментів за минулий час мають містити конкретну суму, про стягнення якої ставиться питання, а не лише частку від доходу, як про те просить позивач в даному позові.

Підсумовуючи викладене, позивач в супереч вимогам ст. 12, 81 ЦПК України, не довів належними достатніми та допустимим доказами обґрунтованість своїх позовних вимог.

Це, у свою чергу, вказує на відсутність достатніх підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання , за минулий час.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаціно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Відповідно до п. 3 розділ ХII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальний строк щодо апеляційного оскарження судового рішення продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: Відповідач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 . ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.О.Куц

Повний текст рішення виготовлено 03.07.2020