Справа № 588/57/20
№ провадження 2/588/122/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С. В., Безкоровайної А.С., представника позивача Саєнко Б. О. , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом САЄНКО Богдана Олександровича в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Четверта Полтавська державна нотаріальна контора про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивачів адвокат Саєнко Б.О. у січні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що у 2018 році позивачі від жителів с.Люджа Тростянецького району Сумської області стало відомо, що їхній родич ОСОБА_7 у 1996 році після смерті сестри ОСОБА_8 довгий період часу управляв та володів її будинком за адресою: АДРЕСА_1 , а потім продав його.

Крім того, ОСОБА_8 26.03.1996 року на підставі рішення Тростянецької райдержадміністрації за № 168 від 22.03.1996 року видавався сертифікат серії НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай) площею 4,7 га сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт».

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого усе його майно успадкувала дружина померлого ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_9 її спадщину прийняла ОСОБА_10 .

У Четвертій полтавській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 за № 432/2011 рік. Заяву про прийняття спадщини у відповідності до сттатті 1261 Цивільного кодексу України подав син ОСОБА_5 . Чоловік ОСОБА_6 від належної частки в спадщині відмовився на користь ОСОБА_5 . Також спадщину фактично прийняв син ОСОБА_5 згідно з статті 1268 Цивільного кодексу України, як такий, що постійно проживав разом з померлою.

За письмовою згодою ОСОБА_5 та ОСОБА_5 , спадкоємців, які прийняли спадщину, заяву про прийняття спадщини подала сестра померлої - ОСОБА_4 .

Відповідно до договору про зміну черговості одержання права на спадкування, укладеного 19 вересня 2015 року між ОСОБА_15 , представником за довіреністю, та ОСОБА_5 змінено черговість у спадкуванні. За цим договором ОСОБА_4 одержала право на спадкування нарівні із спадкоємцями першої черги і її частина у спадщині складає 1/3 частку. Інших заяв у спадковій справі немає.

ОСОБА_5 та ОСОБА_4 07.11.2019 року звернулися до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори із заявами про отримання після смерті ОСОБА_10 свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка належала ОСОБА_8 .

Проте, 09.11.2019 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивовану тим, що за довідкою Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області ОСОБА_8 на день смерті була зареєстрована на АДРЕСА_1 , але відомостей про осіб, які проживали на були зареєстровані разом із нею на день смерті й могли фактично прийняти спадщину, у довідці не зазначено.

Разом з тим, державним нотаріусом не було враховану ту обставину, що ОСОБА_7 проживав за адресою: АДРЕСА_2 , тобто через декілька дворів від ОСОБА_8 та постійно допомагав вести господарство своїй сестрі. У зв`язку зі станом здоров`я останній рік перед смертю ОСОБА_8 майже не ходила, а тому ОСОБА_7 вимушений був забрати її до себе додому, щоб мати можливість доглядати за сестрою, та постійно наглядати за належним їй домогосподарством.

Похованням ОСОБА_8 займався її брат ОСОБА_7 . Після чого на підставі заповіту сестри від 07.02.1991 року понад один рік він проживав у її будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вів там господарство. Про одержання сестрою ОСОБА_8 земельного паю ОСОБА_7 нічого відомо не було.

У зв`язку з тим, що сума коштів, яку необхідно було заплатити за переоформлення будинку за заповітом майже перевищувала його ринкову вартість, то ОСОБА_7 продав домогосподарство під розбір на цеглу без належного нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Отже, спадкоємець за заповітом від 07.02.1991 року ОСОБА_7 , відповідно до норм, які діяли на час відкриття спадщини ОСОБА_8 , фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після своєї сестри, а через деякий час продав його. Заяви про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_7 до нотаріальної контори не подавав.

Таким чином, спадкоємець ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають право на успадкування частини земельної частки (паю), що належала ОСОБА_8 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1 , яка була за заповітом від 07.02.1991 року прийнята та успадкована ОСОБА_7 .

Посилаючись на вказані обставини, представник позивачів просить суд визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право у порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельного паю кожному, яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» Тростянецького району Сумської області, площею 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією 26.03.1996 року ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 11.02.2020 року за клопотанням представника позивачів витребувано копії спадкових справи після смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 25.03.2020 року за клопотанням представника позивачів замінено неналежного відповідача Люджанську сільську раду Тростянецького району належним відповідачем ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 30.04.2020 року за клопотанням представника позивачів у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_5 залучено до справи як відповідача його правонаступника - ОСОБА_6 .

Ухвалою суду від 03.06.2020 року було закрито підготовче провадження, призначено до розгляду, витребувано додаткові письмові докази.

Представник позивачів адвокат Саєнко Б.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час і місце судового розгляду, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, завідувач нотаріальної контори державний нотаріус Ткаченко Н.В. надіслав заяву за змістом якої просить справу розглянути без участі представника контори, вирішити спір на власний розсуд.

Заслухавши пояснення представника позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_4 є сестрою, ОСОБА_5 є сином, а відповідач ОСОБА_6 - чоловіком ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З матеріалів копії спадкової справи №432/2011, надісланої Четвертою полтавською державною нотаріальною конторою, установлено, що після смерті ОСОБА_10 . заяву про прийняття спадщини подав син ОСОБА_5 . Чоловік ОСОБА_6 від належної частки в спадщині відмовився на користь ОСОБА_5 . Також спадщину ОСОБА_10 фактично прийняв син ОСОБА_5 як такий, що постійно проживав разом з померлою (а.с.74-115).

Відповідно до договору про зміну черговості одержання права на спадкування, укладеного 19 вересня 2015 року змінено черговість у спадкуванні майна ОСОБА_10 , за умовами якого ОСОБА_4 , будучи рідною сестрою останньої, як спадкоємець другої черги за законом зі згоди спадкоємців першої черги ( ОСОБА_5 та ОСОБА_5 ) одержала право на спадкування нарівні із спадкоємцями першої черги і її частина у спадщині складає 1/3 частку.

ОСОБА_4 13.09.2015 року зі згоди спадкоємців першої черги подала до Четвертої полтавської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її сестри (а.с.86).

Отже, спадщину після смерті ОСОБА_10 прийняли троє спадкоємців позивачі у справі ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як установлено судом спадкоємець ОСОБА_10 - її син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв його батько - відповідач у справі ОСОБА_6 , який у зв`язку з цим отримав право на спадкування відповідної частки спадщини ОСОБА_10 , яку прийняв за життя ОСОБА_5 (а.с. 145-147).

Отже, спадкоємцями за законом ОСОБА_10 є позивачі та відповідач у справі, які мають рівні частки у спадщині - по 1/3 частини кожен.

За життя ОСОБА_10 прийняла спадщину після смерті її матері - ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.38, 118, 119), яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка - ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачам державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. 10.06.2016 року були видані 12 свідоцтв про право на спадщину за законом на майно належне ОСОБА_10 - по 1/3 частині житлового будинку та земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_3 , по 1/3 частині земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області і належали матері ОСОБА_10 - ОСОБА_9 , спадщину після смерті якої ОСОБА_10 фактично прийняла, але не оформила (а.с.100-115).

При цьому позивачі, також 07 листопада 2019 року звернулись до державного нотаріуса із заявою про отримання після смерті ОСОБА_10 свідоцтв про право на спадщину за законом на право земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» Тростянецького району Сумської області, площею 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що належала згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого Тростянецькою районною державною адміністрацією 26.03.1996 року ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Державним нотаріусом Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. 09.11.2019 року було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки, за довідкою Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області ОСОБА_8 на день смерті була зареєстрована на АДРЕСА_1 , але відомостей про осіб, які проживали на були зареєстровані разом із нею на день смерті й могли фактично прийняти спадщину, у довідці не зазначено.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Ураховуючи постанову державного нотаріуса Четвертої полтавської державної нотаріальної контори Ткаченко Н.В. від 09.11.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії, представник позивачів обґрунтовано звернувся до суду.

Вирішуючи питання про те чи мають право позивачі на спадкування права на 1/3 частину земельної частки (пай) за Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на ім`я ОСОБА_8 , суд виходить з таких мотивів.

ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була рідною сестрою ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і був батьком позивача ОСОБА_4 та дідом позивача ОСОБА_5 (а.с.20-22, 34-38).

ОСОБА_8 07.02.1991 року склала заповіт, який посвідчений секретарем виконкому Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області та зареєстрований к реєстрі за №6 заповіла все своє майно ОСОБА_7 (а.с.28, 29, 30).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 року №168 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвєт», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї часки в натурі (на місцевості) (а.с.31).

За інформацією відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області на ім`я ОСОБА_8 зареєстрований за №218 від 26.03.1996 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 по САПТЗТ «Рассвєт». Факту реєстрації документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку та факту реєстрації земельної ділянки не встановлено (а.с.168).

Часом відкриття спадщини після ОСОБА_8 є ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після її смерті регулюються нормами ЦК УРСР.

Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до довідки Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 09.12.2019 року № 376/02-28 ОСОБА_8 на день смерті була зареєстрована на АДРЕСА_1 , але фактично проживала з братом ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 (а.с.49).

Допитана як свідок ОСОБА_17 суду показала, що як сусідка знала за життя ОСОБА_8 та її меншого брата ОСОБА_7 . ОСОБА_8 була одинока, родини власної не мала, за життя працювала у колгоспі «Рассвєт», при паюванні земель якого отримала земельний пай. Через хворобу ОСОБА_8 за півтора роки до смерті її брат забрав до себе в будинок доглядати. Після смерті її він поховав, розпорядився її майном.

Отже, виходячи з указаних обставин, які підтверджені довідкою сільської ради та показаннями свідка, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_8 , оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Як установлено судом часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України).

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

За таких обставин, ОСОБА_10 , яка прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_9 , яка у свою чергу прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_7 , мала права на спадкування майна рідної сестри її батька ( ОСОБА_7 ) - ОСОБА_8 .

Відтак, оскільки позивачі через постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2019 року згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлені можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на частину земельної частки (паю), належної ОСОБА_8 , яке було набуто спадкодавцем ОСОБА_10 за життя у встановленому законом порядку у результаті спадкування майна та майнових прав батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , а тому захищаючи їх охоронювані законом права, таке право слід визнати за ними рішенням суду.

Отже, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов САЄНКО Богдана Олександровича в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати заОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 )та ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 ) право на 1/3 частину за кожним земельної частки (пай) відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_5, виданого на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 № 168, яка належала ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду безпосередньо або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06.07.2020 року.

Суддя М.В. Щербаченко