Справа № 450/4459/19 Провадження № 2/450/828/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук І. І.

секретаря судового засідання Покидько Л. Р.

представника позивача Мельника М. А.

представника відповідача Богача В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшин» від імені якого діє адвокат Мельник Микола Андрійович до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

представник позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики від 13.11.2017 року у розмірі 162 588,10 гривень, яка складається з 53 000,00 гривень основної заборгованості за договором позики, 106 000,00 гривень пені та 3 588.10 гривень інфляційних збитків; судові витрати просить покласти на Відповідача.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» та ОСОБА_1 13 листопада 2017 року укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу у позику грошові кошти в сумі 100 000,00 гривень. Крім, укладеного між сторонами договору позики факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою складеною 1 3листопада 2017 року особисто відповідачем. Станом на день подання позовної заяви відповідачем в строк визначений в договорі позики, 31 грудня 2017 року (включно), повернуто 47 000,00 гривень. Отже, станом на день подання позовної заяви у відповідача наявні боргові зобов`язання за договором позики перед позивачем на суму 53 000,00 гривень. На підставі наданих позивачем розрахунків штрафні санкції за невиконане відповідачем своїх обов`язків за договором позики становить 109 588,10 гривень, що складає 106 000,00 гривень пені та 3 588,10 гривень інфляційних збитків. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав позивача.

Ухвалою від 23.01.2020 року відкрито провадження у справі.

17.08.2020 року на адресу суду представником відповідача подано відзив, в якому відповідач зазначає, що коштів не отримував та до подання позовної заяви представник позивач з ним не зв`язувався.

13.10.2020 року справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивач позов підтримав з підстав у ньому наведених, просить такий задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні позову відмовити. Подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що коштів по договору позики відповідач не отримував, чи підписував договір не пам`ятає. Зазначив, що була порушена процедура укладення договору, а в назві позикодавця у договорі та розписці наявні розбіжності, а розписка не була написана відповідачем. Вказав що у правоохоронні органи ОСОБА_1 не звертався. Разом з тим зазначає, що договір позики носить фіктивний характер з метою уникнення оподаткування роботодавця та найманого працівника та була передбачена як додаткове благо, яке набувалось позичальником у випадку повного чи часткового повернення боргу. Просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст. 1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 13.11.2017 року відповідач отримав від Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» у позику грошові кошти в сумі 100 000,00 (сто тисяч, 00) гривень, що вбачається з наявної в матеріалах справи копії договору позик та розписки.

Відповідно до пункту 1 Договору позики, позикодавець передав, а позичальник прийняв позику в сумі 100 000,00 (сто тисяч гривень, 00) гривень.

Відповідно до пункту 2 Договору позики, позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою або на банківський рахунок позикодавця суму грошей в строк до 31 (Тридцять першого) грудня 2017 (дві тисячі сімнадцятого) року включно.

Відповідно до пункту 6 Договору позики, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві грошей готівкою або зарахування грошової суми, яка позичалась, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та сплатити пеню у розмірі 0,5% від суми позики, вказаної в п.1 даного договору, за кожен день прострочення.

У відповідності до положення ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Визнано сторонами, що частину боргу відповідачем у розмірі 47000,00 грн. на виконання договору позиви повернуто позичальнику, позивачу у справі.

Таким чином, з наданих суду розрахунків заборгованості станом на 12.10.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за договором позики від 13.11.2017 року становить 162 588,10 гривень, яка складається з 53 000,00 гривень основної заборгованості за договором позики, 106 000,00 гривень пені та 3 588.10 гривень інфляційних збитків.

Таким чином, позивач набув права вимоги до позивача.

У зв`язку із тим, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань станом на 18.06.2018 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 53 000,00 гривень основної заборгованості.

Разом з тим суду не представлено доказів обґрунтованості стягнення з відповідача пені у розмірі 106000,00 гривень з огляду на співмірність основного грошового зобов`язання та розміру штрафних санкцій, однак з урахуванням задоволення вимог позичальника про стягнення основного боргу, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги в частині стягнення пені частково у розмірі 40000,00 грн.

Стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст. 625 ЦК України підлягають 3 588,10 гривень інфляційних збитків, що підтверджено поданим суду розрахунком заборгованості.

Отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є законними, обґрунтованими та підлягають до часткового задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 279 ЦПК України, ст. ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 625, 1046 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшин» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України: серії НОМЕР_2 , виданий 24 травня 2013 року Пустомитівським РС ГУ ДМС України у Львівській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» (адреса місцезнаходження: 79040, Львівська область, місто Львів, вул. Городоцька, будинок 355, офіс 325; ) заборгованість за договором позики від 13.11.2017 року в розмірі 96588,1 (дев`яносто шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім гривень 10 копійок) гривень, яка складається з 53 000,00 (п`ятдесят три тисячі, 00) гривень основної заборгованості за договором позики, 40 000 (сорок тисяч) гривень пені та 3 588,10 (три тисячі п`ятсот вісімдесят вісім гривень 10 копійок) гривень інфляційних збитків.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України: серії НОМЕР_2 , виданий 24 травня 2013 року Пустомитівським РС ГУ ДМС України у Львівській області) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Партнер Дістрібьюшн» (адреса місцезнаходження: 79040, Львівська область, місто Львів, вул. Городоцька, будинок 355, офіс 325; ) 1448,83 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складено 20.11.2020 року.

СуддяІ. І. Мельничук