Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4534/20
Провадження № 2-з/711/42/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.07.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Лисенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про забезпечення позову. Вказує, що має намір звернути до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу транспортних засобів, витребування майна із чужого незаконного володіння. Так, вона перебуває у шлюбі із ОСОБА_6 (на даний час в провадженні суду є справа про розірвання шлюбу та стягнення аліментів); під час шлюбу були придбані за спільні кошти в спільну сумісну власність транспортні засоби, напівпричіп, які були зареєстровані за ОСОБА_2 , а один автомобіль за ОСОБА_1

Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 06.04.2020р. про забезпечення позову, подану до пред`явлення позову про поділ майна подружжя, повернуто заявнику. Ця ухвала оскаржена до апеляційного суду, але ще не переглянута. Ухвалою суду від 04.05.2020р. відкрито провадження по справі за її позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя. Відповідно до отриманої інформації з АІС «ДАІ 2000» та НАІС МВС України дізналась, що ОСОБА_2 транспортні засобі та напівпричіп відчужив третім особам, а тому вважає, що відповідач з метою приховування майна його продажу іншим особам, які є недобросовісними набувачами, здійснив це без згоди заявника. Вказує, що автомобілі були придбані за час спільного проживання подружжя, а тому є спільною власністю.

Враховуючи вказані обставини, заявник вважає, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення, оскільки спірні автомобілі вже відчужені на користь третіх осіб та можуть відчужуватись в подальшому, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Таким чином, просить суд, - накласти арешт на транспортні засоби: автомобіль DAF XF, 2009р. випуску, що зареєстрований за ОСОБА_3 ; автомобіль AUDI A4, 2015р. випуску, що зареєстрований за ОСОБА_5 ; автомобіль RENAULT PREMIUM, 2011р. випуску, що зареєстрований за ОСОБА_3 ; автомобіль BMW X5, 2007р. випуску, що зареєстрований за ОСОБА_4 ; напівпричіп SCHMITZ S01, 2006р. випуску,що зареєстрований за ОСОБА_3 ; автомобіль Volkswagen Passat, 2014р. випуску, що зареєстрований за ОСОБА_7 ; заборонити новим власникам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження у будь-який спосіб вказаних транспортних засобів.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/4534/20 (провадження № 2-з/711/42/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини (п.п. 1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що за інформацією заявника, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу транспортних засобів, витребування майна з чужого незаконного володіння, - до суду ще не подана.

Враховуючи доводи, що викладені у заяві, ОСОБА_1 має намір оспорити договори купівлі-продажу рухомого майна транспортних засобів та витребувати майно у третіх осіб з чужого незаконного володіння. При цьому, в провадженні суду знаходиться цивільна справа за її позовом до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на Ѕ частину майна, стягнення грошової компенсації.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів ОСОБА_1 , суд вважає, що заява не є обґрунтованою та мотивованою. Будь-яких доказів в обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову, який має намір пред`явити заявник ОСОБА_1 , нею не наведено, при умові, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до цих дій може спричинити порушення прав та законних інтересів осіб, в даному випадку, тих, які придбали майно. Крім того, самі лише твердження заявника про можливість відповідачів і надалі відчужити майно і, таким чином, це призведе до неможливості виконання судового рішення, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Також, не є обґрунтованими твердження про те, заявник був власником рухомого майна і воно вибуло з його володіння незаконним шляхом. Таким чином, суд вважає, що відповідна заява не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання, зазначене у заяві: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 03.07.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька