ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6858/20 Справа № 176/2459/19 Суддя у 1-й інстанції - Гусейнов К. А. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

06 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Каратаєва Л.О., ознайомившись з апеляційною скаргою Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 до Жовтоводської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житлову квартиру в порядку спадкування за законом - задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_1 проживала із ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на житлову квартиру по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з рішенням суду, прокуратура Дніпропетровської області звернулася з апеляційною скаргою.

Однак, вирішуючи питання про прийняття до розгляду зазначеної апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність її повернення.

Частиною 2 ст. 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі ст. 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

За ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до ч. 3 , 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) сторонами цивільного розгляду є позивач і відповідач, які мають рівні права, включаючи право на юридичну допомогу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно (рішення ЄСПЛ у справі «Корольов проти Російської Федерації» від 01 квітня 2010 року № 5447/03, § 33; рішення ЄСПЛ у справі «Менчинська проти Російської Федерації» від 15 січня 2009 року № 42454/02, § 35).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

У п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким є Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру».

У ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведених норм, звертаю увагу на те, що прокурором не в повній мірі дотримано визначену ч.4 ст. 23 вказаного Закону попередню процедуру, зокрема вимоги щодо обов`язку попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень, який погодився на таке представництво.

До апеляційної скарги додано повідомлення прокуратури Дніпропетровської області, з якого вбачається, що 12 червня 2020 року, остання повідомила Жовтоводську міську раду Дніпропетровської області про здійснення представництва їх інтересів в суді шляхом апеляційного оскарження рішення суду, а апеляційну скаргу прокуратурою було подано до суду засобами поштового зв`язку того ж дня, 12 червня 2020 року (конверт а.с. 152), що суперечить принципу попереднього повідомлення, яке повинно передувати такому зверненню до суду, без отримання згоди суб`єкта владних повноважень на таке представництво.

Частиною 5 ст. 357 ЦПК України передбачено, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності.

Вищенаведені обставини свідчать про відсутність у даному випадку достатніх законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, що в свою чергу виключає можливість прийняття до розгляду поданої прокурором апеляційної скарги, а відтак апеляційна скарга підлягає поверненню в порядку ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2020 року - повернути скаржнику.

Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Суддя Л.О. Каратаєва