Провадження №2-о/760/271/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересовані особи: Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_1 зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Антрацит смт Щетове, Луганської обл. Факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією медичного свідоцтва про народження № 31 від 22.01.2017 та копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 26.01.2017.

Заявниця вказала, що вона звернулася до Солом`янського районного в м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з приводу проведення державної реєстрації народження дитини, на що було надано відмову у проведенні державної реєстрації народження від 15.01.2020 за №193/20.11-54.

Пояснено, що Солом`янським районним в м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) була надана письмова відмова у проведенні державної реєстрації народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, заявницею для підтвердження факту народження дитини було пред`явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

А тому заявниця звернулася до суду та просить встановити факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_2 . Антрацит смт Щотове, Луганської обл., від матері - ОСОБА_1 та батька ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Звертаючись до суду заявник просить встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2006 по 11.02.2019.

Як роз`яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За правилами ст. 315 ЦПК України. суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в частині першій якої визначено перелік фактів, які можуть встановлюватися судом, а частиною другою цієї ж статті встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У той же час частиною четвертої ст. 315 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З наявних у справі доказів встановлено, що ОСОБА_1 з 16.10.2010 по 02.10.2018 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі.

Таким чином, з поданих документів вбачається, що дитина народилася в період перебування заявниці у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .

Зі свідоцтва про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Серія НОМЕР_1 від 26.05.2017 встановлено, що батьком дитини зазначено « ОСОБА_3 », а маті`ю « ОСОБА_1 ».

Розділом ІІІ Главою 12 СК України встановлено порядок визначення походження дитини від матері та батька.

Так, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, крім випадку, передбаченого ст.124 цього Кодексу (ч.1,2 ст.122 СК України).

Таким чином, відповідно до презумпції батьківства чоловіка саме він є батьком дитини, народженої його дружиною. Ця презумпція заснована на повазі до дружини як жінки і є законодавчим відбитком моральності її поведінки у шлюбі як морально-етичного стандарту.

Водночас, подружжя, а також жінка та чоловік, шлюб між якими припинено, у разі народження дитини до спливу десяти місяців після припинення їх шлюбу, мають право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану спільну заяву про невизнання чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини (ч.3 ст.122 СК України). Така вимога може бути задоволена лише у разі подання іншою особою та матір`ю дитини заяви про визнання батьківства.

Якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою,вважається, що батьком дитини є чоловік її матері у повторному шлюбі.

При цьому, походження дитини від батька може бути визначене за спільною заявою матері та чоловіка, який вважає себе батьком або за рішенням суду(ст.124 СК України)..

Аналізуючи подані документи вбачається очевидним спір про право щодо визначення походження дитини від ОСОБА_3 , тобто батька дитини, яка народжена у період шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_5 .

В той же час, матеріали справи не містять відповідних доказів які б свідчили про визначення походження дитини від ОСОБА_2 у порядку визначеного вимогами СК України.

За вказаних вище обставин, приходжу до висновку про залишення поданої заяви без розгляду.

Суд роз`яснює заявнику право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258-261, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, заінтересовані особи: Солом`янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Букіна О.М.