Справа № 417/443/20
Провадження № 2/417/174/20
РІШЕННЯ

Іменем україни

"06" липня 2020 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Рукас О.В.

за участю секретаря Брюховецької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в с.Марківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

30.03.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Марківка Луганської області, у віці 62 років, помер його дядько ОСОБА_2 , який був зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 10,17 га, яка знаходиться на території Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім нього, спадкоємців у ОСОБА_2 немає. Через поганий стан здоров`я ОСОБА_2 , він ( ОСОБА_1 ) постійно доглядав за ним, та проживав з ним без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Вони вели спільне господарство, спільно харчувалися, сплачували комунальні послуги. Він здійснював поховання ОСОБА_2 за власний рахунок. Йому не було відомо, що 25.01.2017 року ОСОБА_2 на його ім`я склав заповіт в Краснопільській сільській раді Марківського району Луганської області. Даний заповіт та державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, він знайшов випадково в шафі в жовтні 2019 року, коли прибирав в будинку, що належить ОСОБА_2 . Через це, він не мав можливості подати заяву протягом шестимісячного строку з часу смерті спадкодавця про прийняття спадщини.

31.10.2019 ІНФОРМАЦІЯ_1 , він звернувся до державного нотаріуса Марківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, та надав йому відповідні документи, однак у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено відповідною Постановою № 02-31 від 31.10.2019 року та рекомендовано звернутися до суду.

Він бажає прийняти спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, що передбачено ст. 1241 ЦК України не має. Встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини він пропустив з тієї причини, бо не знав, що ОСОБА_2 склав на його ім`я заповіт, і що він має у приватній власності земельну ділянку, площею 10,17 га, яка знаходиться на території Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.80).

Представник позивача-адвокат Куліш Б.М. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.82).

Представник відповідача Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає у повному обсязі, та прохає суд задовольнити позов ОСОБА_1 та надати йому додатковий строк для прийняття спдщини (а.с.78,83).

Згідно положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, безпосередньо дослідивши кожний наявний у матеріалах справи доказ окремо, а також у їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.3, ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача, ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області 04.05.2018 року, актовий запис №10 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина.

Згідно Заповіту від 25.01.2017 року, посвідченого секратерем Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області Солдатко Т.В., зареєстровано в реєстрі за №8, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заповів ОСОБА_1 , усі його права та обов`язки, які йому належать на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати йому у майбутньому, та усе його майно, де б воно не було і з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право (а.с.12).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю ІV-ЛГ №062951 від 24.10.2002 року ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 10,17 гектарів в межах згідно з планом розташована на території Краснопільської сільської ради, пай №111(а.с.13).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31.10.2019 року, державний нотаріус Марківської державної нотаріальної контори Ченакалом О.Є. відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки останній не подав заяву про прийняття спадщини, разом з спадкодавцем на день смерті не проживав (а.с.11).

Згідно довідки виданої виконкомом Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області № 812 від 26.12.2018 року ОСОБА_1 дійсно на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 померлого ОСОБА_2 проживав (без реєстрації) разом з ним і вели сумісне господарство за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначив те, що за життя ОСОБА_2 склав на його ім`я заповіт, про який йому не було нічого відомо, та про який він дізнався тільки у жовтні 2019 року.

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини, а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

В силу ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст.1220-1221,1223ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця.

Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом.

Згідно із ст.ст.1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України).

В той же час, відповідно до ст.ст.1273-1275ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву.

Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з вище викладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини.

Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Це є обов`язковим для обох названих видів спадкування.

У зв`язку з цим, для прийняття спадщини за заповітом слід вчинити ті ж дії, що і при спадкуванні за законом, а саме, подати до нотаріальної контори відповідну заяву, яка б свідчила про його дійсний намір прийняти спадщину в порядку спадкування за заповітом.

При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк.

Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12.

Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець за законом або за заповітом має право відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважається, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину.

Позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини стало те, що спадкодавець ОСОБА_2 склав на ім`я спадкоємця ОСОБА_1 заповіт, про який йому не повідомив. Про наявність заповіту позивач дізнався тільки у жовтні 2019 року, та 31.10.2019 року звернувся з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, що послугувало причиною пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадшини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.76 ЦПК України докази в їх сукупності, суд встановив, що факти, викладені позивачем в позові, а також підтверджені письмовими доказами є достовірними, і сумніву у суду не викликають. Суд також враховує позицію відповідача (а.с.78, 83), який позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. На підставі викладеного суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та визнати причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини спадкоємцем ОСОБА_1 поважними, та визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 12, 13, 48, 51, 76, 258, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.1269,1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 3 місяців з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.В.Рукас