САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1783/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Румянцев О.П., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2020 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона одружилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №127. Від шлюбу сторони мають трьох доньок: повнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двох неповнолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу неповнолітні доньки залишаться з матір`ю. Спору щодо поділу спільного майна подружжя немає. Причиною розпаду сім`ї є те, що їх спільне життя виявилося нестерпним, останні роки, починаючи з травня 2016 року, відповідач виявляє психічні розлади здоров`я, він став неврівноваженою людиною, впадає в неадекватний стан, його дії та поведінка не відповідають діям нормальної людини. Відповідач поводить себе неадекватно, ображає її, висловлюється в її адресу непристойними висловами. Відповідач влаштовував бійки, спричинював їй тілесні ушкодження та погрожує позбавленням життя. Заради доньок вони намагалися зберегти сім`ю, однак всі їх спроби виявилися марними, а примирення неможливе. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05.12.2016, винесено у справі №643/15184/16-ц задоволено клопотання КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» про госпіталізацію відповідача ОСОБА_2 до психіатричного закладу у примусовому порядку та застосування у відношенні нього примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару зазначеного закладу. Цим рішенням встановлено, що її чоловік ОСОБА_2 , виявляє ознаки тяжкого психіатричного розладу у вигляді гострого поліморфного розладу з симптомами шизофренії, в результаті чого представляє небезпеку для себе та оточуючих. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.04.2020, винесеного у справі №206/1560/20 ОСОБА_2 госпіталізований до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку. Цим рішенням суду також встановлено, що ОСОБА_2 встановлено діагноз: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, параноїчний синдром. Окрім зазначеного, відповідач ОСОБА_2 постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 30.01.2019, винесені у справі №199/31/19, визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, але провадження було закрите у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Разом з цим, постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 06.08.2019, винесені у справі №199/4338/19 встановлено, що ОСОБА_2 здійснив дрібне викрадення майна, що належить ТОВ «Експансія», провадження було закрите у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду від 28.12.2019, винесеній у справі №199/10349/19 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Отже з травня 2016 року чоловік постійно перебуває в неадекватному стані, здійснює неправомірні дії щодо неї та неповнолітній доньок, за здоров`я і життя яких вона турбується, тому прийняла зважене рішення про припинення їх спільного подружнього життя, оскільки чоловік хворіє на тяжку психічну невиліковну хворобу та становить небезпеку не тільки для суспільства, а для неї та доньок. З серпня 2019 року ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання однією сім`єю було припинено, з цього часу вони проживають окремо один від одного, тому подальшого сенсу підтримувати шлюбні відносини немає. Вона немає наміру зберігати шлюб, який суперечить інтересам їх малолітніх доньок. Просить розірвати шлюб та відновити своє дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

15 травня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.26).

Від представника позивача ОСОБА_7 до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява в якій вона просить розглядати справи без участі позивача та її участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав зазначених у позові, позов просить задовольнити, шлюб розірвати, після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище ОСОБА_6 .

Від відповідача ОСОБА_2 до початку судового засідання через канцелярію суду надійшла заява в якій просить розглядати справу без його участі, проти письмового провадження заперечень немає, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 лютого 2001 року, шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №127 (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.12, 14).

Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі сімейні стосунки припинились з серпня 2019 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положенням ч.ч.3,4 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 цього Кодексу.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.97) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст.51 Конституції України. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.48, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені, суд дійшов висновку про те, що сім`я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 55, 56, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 272-273 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 24 лютого 2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №127 розірвати.

Змінити шлюбне прізвище позивача « ОСОБА_8 » на дошлюбне « ОСОБА_6 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев