ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/2836/20

Головуючий у першій інстанції - Карапута Л. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/836/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.

позивач - Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2020 року; час, місце ухвалення і дата складання повного її тексту: 05.05.2020, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою, у якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню частково, виконавчий лист № 2-1033/10 від 22.05.2010, виданий Деснянським районним судом м. Чернігова, на підставі якого належить стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі за текстом - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») 1470611 грн. 24 коп., встановивши, що відповідно до цього листа підлягає стягненню заборгованість у сумі 82691 грн 70 коп. Заява обґрунтовується тим, що згідно з довідкою ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № ЧОД-06/302/165 від 07.06.2012, розмір заборгованості за кредитним договором № «49»_18-02/08-МФ становить 1208775 грн 70 коп. Відповідно до постанови про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, що винесена головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, 05.02.2018 при примусовому виконанні згаданого виконавчого листа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виявило бажання залишити за собою нереалізоване майно на погашення боргу за оціночною вартістю 1083284 грн 00 коп. Крім того, ОСОБА_1 в період з 08.06.2012 по 27.08.2014 частково погасила заборгованість на загальну суму 42800 грн 00 коп. Таким чином, натепер заборгованість за вищевказаним виконавчим листом становить 82691 грн 70 коп.

Оскаржуваною ухвалою в задоволенні заяви відмовлено. Постановляючи її, суд І інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не встановлено достатніх підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі остання просить скасувати вказану ухвалу та прийняти рішення, яким задовольнити її вимоги. Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам заяви, поданої ОСОБА_1 до суду І інстанції.

У судовому засіданні остання підтримала апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасника справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

Так, у справі встановлено нижченаведене.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.03.2010 у справі № 2-1033/10 позовні вимоги ПАТ «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково: достроково розірвано кредитний договір від 04.02.2008 № «49»_18-02/08-МФ, укладений між ОСОБА_1 і ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитну заборгованість в сумі 1470611 грн 24 коп. і з кожної по 850 грн 00 коп. на відшкодування витрат по сплаті державного мита та по 60 грн 00 коп. на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи (арк. 149-151 т. 1).

З копії постанови державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ВП № 19871340 від 22.06.2010 вбачається, що на виконання вказаного вище рішення Деснянським районним судом м. Чернігова 11.05.2010 видано виконавчий лист № 2-1033/10 про стягнення з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 1470611 грн 24 коп., на підставі якого відкрито відповідне виконавче провадження (арк. 162 т. 1).

Згідно з копією довідки ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 07.06.2012 № ЧОД-06/302/165, розмір заборгованості за кредитним договором № «49»_18- 02/08-МФ на 07.06.2012 становить 1208775 грн 70 коп. (арк. 138 т. 2).

Відповідно до копії акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 05.02.2018, який складено державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, при примусовому виконанні виконавчого листа, про який йдеться, ОСОБА_1 передала ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» на погашення боргу майно: нежитлову будівлю - приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться по АДРЕСА_1 , за оціночною вартістю 1083284 грн 00 коп. (арк. 139 т. 2).

ОСОБА_1 надала суду копії квитанцій, у яких призначенням платежу зазначено: "погашення заборгованості за кредитним договором № «49»_18- 02/08-МФ", згідно з якими ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» в період з 11.04.2014 по 27.08.2014 сплачено коштів на загальну суму 42800 грн 00 коп. (арк. 140-144 т. 2).

Аналізуючи надані докази та норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить таких висновків.

У справі відсутні докази, що ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» - стягувач, державний виконавець, у якого на виконанні перебуває виконавчий лист, що є об`єктом судового розгляду, чи будь-яка інша заінтересована особа не визнає чи оспорює факт погашення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на виконання цього листа кредитної заборгованості у загальній сумі 1126084 грн 00 коп.

Частина 1 ст. 2 ЦПК України визначає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частина 2 ст. 432 цього ж Кодексу приписує, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз вищенаведених норм права у їх сукупності доводить суд висновку, що для задоволення вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю чи частково, суду необхідно встановити факт протиправного невизнання повної або часткової відсутності боргу (зобов`язань) у боржника за таким виконавчим листом або стягувачем, або державним виконавцем, або іншою заінтересованою особою. Оскільки у справі таке не встановлено, то суд І інстанції законно відмовив у завдоволеннеі вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги судом відкидаються, так як вони ґрунтуються на хибному тлумаченні норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, то підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді І інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Повну постанову складено 06.07.2020.

Головуючий: Судді: