Справа №751/1463/20
Провадження №2/751/534/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», про визнання недійсним кредитного договору, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», в якому просить визнати недійсним кредитний договір № від 26 червня 2017 року, укладений між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Свої вимоги позивач мотивує тим, що вона є інвалідом II групи загального захворювання. З 2005 року вона користується тотальними ендопротезами лівого та правого кульшових суглобів.

У травні 2017 року вона отримала травму, в результаті якої у неї стався перелом правої стегнової кістки. У зв`язку з цим виникла необхідність проведення хірургічної операції.

За проведення хірургічної операції необхідно було сплатити грошові кошти в сумі 5000 грн. На той час у неї таких коштів не було. А відкладати проведення операції вона також не могла. Позивач зазначає, що вона проживає одна і допомогти їй та підтримати її на той час було нікому. Оскільки у неї склалася безвихідна ситуація, вона для сплати коштів за проведення операції вирішила скористатися фінансовим кредитом. З цього приводу вона звернулася до Чернігівського відділення товариства обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», розташованого за адресою м. Чернігів, проспект Перемоги, 103 (Кредит-маркет).

26 червня 2017 року між позивачем та ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір № на отримання кредиту. Договір було укладено у формі її заяви на отримання кредиту та паспорта кредиту. В цих документах викладались основні умови договору надання кредиту. З іншими документами на отримання кредиту. не знайомилася та не підписувала. За даним кредитним договором їй надавався кредит на загальну суму 6500 гри терміном на 60 місяців з погашенням суми кредиту за встановленим графіком.

Зазначає, що вона просила надати їй кредит в розмірі 5000 грн. Фактично ж з нею було укладено договір на отримання кредиту в розмірі 6500 грн. 5000 грн. їйбуло видано готівкою, а на 1500 грн. з нею було укладено договір страхування життя позичальника № -С від 26 червня 2017 року. Позивач стверджує, що на той час, перебуваючи у тяжкому психологічному стані, вона не мала ні сил, ні фактичної можливості розібратися в умовах надання кредиту і погоджувалася на всі запропоновані їй пропозиції.

Оскільки договір страхування життя позивачу не був потрібен, за її заявою він припинив дію з 8 грудня 2017 року.

Але в липні 2017 року від своїх родичів вона отримала необхідну суму кошти на оплату вартості операції. Тому вона вирішила достроково погасити кредит та розрахуватися з фінансовою компанією.

04 липня 2017 року вона сплатила ФК «Центр фінансових рішень» 5320 грн. Позивач повністю повернула отриману нею суму кредиту в розмірі 5000 грн. та 320 грн. місячного платежу за користування кредитом згідно з графіком платежів.

Незважаючи на це, ФК «Центр фінансових рішень» продовжує нараховувати їй щомісячні платежі за користування кредитом, виходячи з його повної суми, а також нараховувати пеню та штраф за несвоєчасну сплату місячних платежів.

Так, згідно з довідкою відповідача за вих.. № 2755588-SG від 16 листопада 2018 року станом на зазначену дату загальна сума заборгованості позивача перед фінансовою компанією становить 7944,88 грн.

Позивач вказує, що на її адресу стали регулярно надходити письмові листи та телефоні повідомлення з вимогами про негайне погашення суми боргу. Зі свого боку вона намагалася вирішити дане питання шляхом переговорів з представниками фінансової компанії. 31 липня 2018 року вона зверталася до ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» з письмовою пропозицією про врегулювання даного питання з врахуванням внесеної нею суми на погашення кредиту в розмірі 5320 грн. та надання їй відповідного розрахунку суми заборгованості. Відповіді на свій лист позивач не отримала. Вона також пропонувала представникам компанії звернутися до суду з позовом до неї про стягнення заборгованості, але цього кроку відповідач також не робить.

Листом від 09 липня 2019 року № 003413916 ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» їй повідомило, що на підставі договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року воно відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги її заборгованості за кредитним договором № від 26 червня 2017 року. Станом на 26 червня 2019 року сума її заборгованості визначена в розмірі 9148,71 грн.

Листом від 09 липня 2019 року № 003413916-1 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» повідомило їй про те, що згідно і договором відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року йому відступлено право вимоги її заборгованості за кредитним договором № від 26 червня 2017 року.

Листом від 20 листопада 2019 року ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулася до неї з вимогою про негайне повернення заборгованості за кредитним договором, розмір якої станом на 20 листопада 2019 року ніби становить 9148,71 грн.

Позивач вважає, що вищевикладене свідчить про те, що кредитний договір № від 26 червня 2017 року з ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» було укладено нею внаслідок збігу тяжких обставин: необхідності проведення хірургічної операції та відсутність коштів для цього. Про те, що для неї це був крайній випадок, свідчить негайне погашення суми кредиту у липні 2017 року одразу після того, як вона отримала необхідні кошти від своїх родичів.

Позивач стверджує, що фактично вона не користувалася кредитними коштами, але кредитор нараховував та продовжує нараховувати їй платежі за користування кредитом та штрафні санкції виходячи з повної суми кредиту. Ні ТОВ ФК «Центр фінансових рішень», ні ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» не бажають знайти розумний шлях врегулювання даної ситуації.

02 березня 2020 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До суду від представника відповідача ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» надійшов відзив на позовну заяву, в якому просять у задоволенні позовної заяви відмовити в повному обсязі (а.с. 35-37), зокрема з тих підстав, що незважаючи на те, що на час укладення оспорюваного договору Позивач дійсно знаходилась у складній життєвій ситуації, і захворювання можна вважати тяжкою обставиною, позивачкою не надано доказів, які б беззаперечно свідчили про наявність причинно-наслідкового зв`язку між тяжкими обставинами та вчиненням правочину, тобто не доведено, що укладення угоди було направлено саме на усунення тяжкої обставини.

Від представника відповідача ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» надійшло клопотання про заміну ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» на належного відповідача ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та проводити подальші судові розгляди без участі неналежного відповідача ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» (а.с. 52-54).

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом II групи загального захворювання довічно (а.с. 24).

26 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» було укладено договір № на отримання кредиту. Договір було укладено у формі її заяви на отримання кредиту та паспорта кредиту. В цих документах викладались основні умови договору надання кредиту. За даним кредитним договором ОСОБА_1 надавався кредит на загальну суму 6500 грн. терміном на 60 місяців з погашенням суми кредиту за встановленим графіком (а.с. 7-8, 9). Згідно заяви на видачу готівки № 215178933 від 03 липня 2017 року ОСОБА_1 видано 5000 грн. згідно КД № від 26.06.2017 року (а.с. 10).

Згідно копій квитанцій від 04.07.2017 року та 20.07.2020 року ОСОБА_1 сплатила ФК «Центр фінансових рішень» 5320 грн. (а.с. 16).

Листом від 09 липня 2019 року № 003413916 ТОВ ФК «Центр фінансових рішень» повідомило Гук А.Є., що на підставі договору відступлення прав вимоги № 20190626 від 26 червня 2019 року воно відступило товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги її заборгованості за кредитним договором № від 26 червня 2017 року. Станом на 26 червня 2019 року сума її заборгованості визначена в розмірі 9148,71 грн. (а.с. 20).

Зі змісту виписного епікризу № 11765 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , у останньої констатовано діагноз: Двобічний кокс артроз 3-4 ст. Тотальні ендопротези кульшових суглобів лівого 2004р, правого 2005р. Посттравматична дестабілізація стегнового і тазового компонентів ендопротезу «Biomet» правого кульшового суглобу - травма травень 2017р. Незрощений пері протезний черезвертельний перелом правої стегнової кістки. Операція від 27.12.17 ревізійне ендопротезування правого кульшового суглоба з видаленням компонентів, співставлення та фіксація фрагментів в/3 правої стегнової кістки, фрагменти в стадії консолідації. ПТФС, набряково - індуративна форма правої н/к-ки XЛBH 2ст. (а.с. 14).

Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За змістом частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Разом з тим, правочини, що вчиняються особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, характеризуються тим, що особа вчиняє їх добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена це зробити через тяжкі обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Отже, правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути: тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Стаття 233 ЦК України не передбачає обмежень чи заборон застосування її до окремих правовідносин, що виникають, зокрема, внаслідок укладення кредитного договору.

З огляду на встановлені фактичні обставини у справі і які узгоджуються між собою, а саме: предметом оспорюваного кредитного договору є грошові кошти, отримані на будь-які законні цілі; ОСОБА_1 являється інвалідом ІІ групи загального захворювання, має тяжкі захворювання (двобічний кокс артроз 3-4 ст.) і на момент укладення кредитного договору (26.06.2017 року) потребувала оперативного втручання, яке їй було проведено 27.12.2017 року - вказані обставини спонукали позивачку укласти кредитний договір на вкрай невигідних для неї умовах і під впливом зазначених тяжких обставин; цей договір не відповідав внутрішній волі позивачки; повернення у липні 2017 року позивачем грошових коштів, отриманих за кредитом, на загальну 5320 грн., суд приходить до висновку, що спірний кредитний договір № від 26 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 233 ЦК України.

Що стосується клопотання відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» про заміну неналежного відповідача, яке обґрунтовується тим, що оскільки воно відступило свої права вимоги за кредитним договором іншому кредитору, а тому воно не може бути відповідачем по даній справі, то суд вважає за необхідне в його задоволенні відмовити, оскільки суд виходить з тих обставин, які існували на час укладення договору. На той час стороною кредитного договору було ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» і суд виходить з дослідження та надання правової оцінки діям сторін договору - ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», а тому ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» є належним співвідповідачем по даній справі.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп., від сплати якого позивач звільнена.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір № від 26 червня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень».

Стягнути в дольовому порядку з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь держави судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок по 420 гривень 40 копійок з кожного.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко