Справа № 152/571/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/571/20

Провадження №2/152/236/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Філатова А.В.,

представника відповідача адвоката Країла С.В.,

розглянувши в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Шаргородського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи.

1.Виклад позиції позивача.

28.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження, в якому просить виключити відомості про нього як батька з актового запису №314, складеного 26.12.2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що з 18.06.2011 року перебуває у шлюбі із відповідачем.

За час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_3 .

Так як він перебуває у шлюбі з відповідачем, то, відповідно до норм ст.ст.122, 133 СК України, у актовому записі про народження дитини, складеному Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 26.12.2019 року за №314, батьком дитини, народженої ОСОБА_2 зазначено його, про що видано свідоцтво про народження НОМЕР_1 .

Однак, у нього виникли підозри щодо того, що народжена ОСОБА_2 дитина ОСОБА_3 , може бути його сином, оскільки у відповідача були стосунки з іншим чоловіком.

Для усунення будь-яких сумнівів щодо свого батьківства відносно дитини ОСОБА_3 він замовив у ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» проведення генетичного дослідження.

Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство, виконаного ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000», він як ймовірний батько, виключений у якості біологічного батька ОСОБА_3 . Ймовірність батьківства становить 0%.

Вказані обставини змусили його звернутися із вказаним позовом до суду.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Філатов А.В., що діє на підставі договору про здійснення правничої допомоги від 15.05.2020 року та ордеру серії КС №088815 від 26.05.2020 року (а.с.26, 27), підтримали позовні вимоги з тих самих підстав, просили позов задовольнити та виключити відомості про позивача як про батька з актового запису №314, складеного 26.12.2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840,80 грн.

Адвокат Філатов А.В. просить ухвалити судове рішення у підготовчому судовому засіданні з огляду на повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 .

Позивач та його представник суду пояснили, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. За період проживання в шлюбі відповідач народила сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач в актовому записі про народження записаний батьком дитини, так як перебуває у шлюбі з відповідачем. Проте, позивач мав сумніви щодо свого батьківства цієї дитини, тому замовив тест ДНК, з результату якого вбачається, що він не є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого відповідачем. Позивач ОСОБА_1 змушений в судовому порядку доводити, що він не є біологічним батьком дитини, у зв`язку із чим звернувся із означеним позовом до суду. З огляду на те, що відповідач визнала позовні вимоги ОСОБА_1 , то відсутні підстави для призначення проведення молекулярно-генетичної експертизи.

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 10.06.2020 року до суду не подала, а також не прибула в підготовче судове засідання, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлена належним чином (а.с.24), разом з тим 25.06.2020 року подала до суду заяву про повне визнання позовних вимог ОСОБА_1 , не заперечує щодо задоволення позову, просить розгляд справи проводити у її відсутності (а.с.25).

Представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Країло С.В., що діє на підставі ордеру серії НОМЕР_2 №115820 (а.с.30), у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву ОСОБА_2 про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , зазначив, що відповідач не має заперечень щодо позову, визнає його у повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення судом рішення по справі у підготовчому судовому засіданні, волевиявлення відповідача не суперечить законодавству та не порушує права інших осіб, тому вважає, що є підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Країло С.В. пояснив, що відповідач не може з`являтися у судові засідання, так як на її утриманні малолітня дитина, а також відповідач не бажає проведення молекулярно-генетичної експертизи та не заперечує щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з неї судових витрат по сплаті судового збору.

3.Виклад позиції третьої особи.

Третя особа Шаргородський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) пояснень щодо позову з викладенням своїх аргументів та міркувань не подала.

22.06.2020 року начальник відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи через неможливість прибувати у судові засідання, щодо розгляду справи покладається на вирішення суду (а.с.23).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи

1. Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Філатов А.В. заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи, не подавали.

2. Відповідач ОСОБА_2 25.06.2020 року подала до суду письмову заяву про визнання у повному обсязі позовних вимог ОСОБА_1 (а.с.25).

3. Представник третьої особи начальник Шаргородського районного відділу ДРАЦС Магдалюк Л.В. 22.06.2020 року подала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника третьої особи (а.с.23).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 10.06.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Шаргородського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 26.06.2020 року (а.с.18-19).

2. В підготовче судове засідання не прибули відповідач та представник третьої особи, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також враховуючи, що відповідач заявила про повне визнання позову.

3. Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення… У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Суд встановив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси відповідача та інших осіб, тому наявні підстави для прийняття судом визнання ОСОБА_2 позовних вимог ОСОБА_1

4. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд постановив ухвалу про прийняття визнання відповідачем ОСОБА_2 позовних вимог ОСОБА_1

6. Згідно з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення у підготовчому засіданні немає.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо оспорювання батьківства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідач ОСОБА_2 у м. Вінниця народила дитину: сина ОСОБА_3 , про що 26 грудня 2019 року складено актовий запис за №314 Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а.с.10).

В зазначеному актовому записі та в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_2 записана матір`ю, а ОСОБА_1 батьком дитини ОСОБА_3 (а.с.10), що відповідає вимогам ст.122 Сімейного кодексу України, оскільки дитина народжена в шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Також, судом встановлено, що на час реєстрації народження дитини позивач ОСОБА_1 не висловлював заперечень щодо запису про нього, як про батька, в актовому записі про народження та в свідоцтві про народження ОСОБА_3 .

Сумніви щодо батьківства виникли у позивача після реєстрації народження дитини, у зв`язку із чим у квітні 2020 року він звернувся у ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» з метою проведення генетичного дослідження, про що уклав відповідний договір від 27.04.2020 року (а.с.12).

Зі звіту тесту ДНК на батьківство від 30.04.2020 року, проведеного ТОВ «Медікал Геномікс Україна 2000» вбачається, що вірогідний батько дитини ОСОБА_3 ОСОБА_1 виключається у якості біологічного батька дитини; вірогідність батьківства 0% (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Вказаний висновок звіт тесту ДНК на батьківство сторонами та їх представниками не оспорюється.

Від проведення судово-медичної молеклярно-генетичної експертизи представник

відповідача адвокат Країло С.В. відмовився, зсилаючись на те, що відповідач позов визнає у повному обсязі, у зв`язку із чим вважає проведення експертизи недоцільним, про що повідомив у підготовчому судовому засіданні.

Оскільки наявний звіт тесту ДНК на батьківство, що необхідний для встановлення наявності або відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною ОСОБА_3 , наданий суду позивачем, який не оспорюється відповідачем та її представником, то суд визнає факт відсутності кровного споріднення між особою, яка записана в актовому записі та свідоцтві про народження батьком, тобто ОСОБА_1 , та дитиною ОСОБА_3 .

На момент оспорювання батьківства дитина ОСОБА_3 повноліття не досягла.

Відтак, судом встановлено, що позивач не є батьком дитини ОСОБА_3 , народженої відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленому судом факту відповідають сімейні правовідносини щодо прав батьків про визначення походження дитини та оспорювання батьківства, які регулюються Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України,

Так, пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Таким чином, кожна особа може звернутися до суду із позовом про захист свого порушеного права, обравши один із передбачених ст.16 ЦК України способів захисту цивільного права, що відповідає специфіці виниклих правовідносин.

Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України.

Відповідно до ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена в шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

На підставі ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 Сімейного Кодексу України. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.

Відповідно до роз`яснень, що місяться в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України за №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

VІ. Висновки суду

Аналіз доказів, встановлених обставин та пояснень учасників справи у їх сукупності переконує суд у тому, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

ЄСПЛ, який має право роз`яснювати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, зазначає, що право на справедливий розгляд справи передбачає дотримання принципу рівності сторін.

Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала повністю, то суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 27, 81, 83, 89, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст.121, 122, 136 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Шаргородського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про виключення відомостей як про батька дитини з актового запису про її народження задовольнити.

Виключити запис про ОСОБА_1 як про батька дитини ОСОБА_3 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , із актового запису за №314, складеного 26 грудня 2019 року Шаргородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін та учасника справи:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ;

- відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка смт. Народичі Житомирської області, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 ;

- третя особа Шаргородський районний відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький), місцезнаходження м. Шаргород Вінницької області, вул. Героїв Майдану, буд.217, ідентифікаційний код за .

Повне рішення складено 01.07.2020 року.

Суддя: