Провадження № 2-з/643/89/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2020

02 липня 2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони розпоряджатися, а саме відчужувати квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав.

В обґрунтування заяви зазначила, що у провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла її позовна заява про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладання шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання права власності на підставі визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя та в порядку спадкування. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд, вивчивши матеріали справи, доводи заяви, приходить до такого.

У провадження Московського районного суду м. Харкова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Чорнобровка Ірина Вікторівна, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Молодчий Ігор Олександрович, про встановлення факту проживання однією сім`єю без укладання шлюбу та перебування у фактичних шлюбних відносинах, визнання недійсним заповіту, визнання права власності на підставі визначення частки у праві спільної сумісної власності подружжя та в порядку спадкування.

30.06.2020 позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову, шляхом заборони розпоряджатися, а саме відчужувати квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав.

Відповідно до ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, з матеріалів справи дійсно вбачається спір про право між сторонами, але позивачем не зазначено жодних ризиків та не надано жодних належних доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Вищевикладене, позбавляє суд дійти висновку про необхідність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд вважає заяву необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Сугачова