Справа № 216/4120/19
провадження 2/216/1691/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю

секретаря судового засідання Крейси О.О.,

без участі сторін та згідно зі ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

СУТЬ СПОРУ:

04.07.2019 та уточнено 18.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, відповідно до якої просив: визнати за ним право власності на 14 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літерою "А-1", літньої кухні літерою "Б", погрібу літерою "В", сараю літерою Т", вбиральні літерою "Д", літнього душу літерою "Е", огорожі №1,2, водоколонки І, замощення II та 14 частину земельної ділянки площею 0,0611 га, кадастровий номер :08:671:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.06.2016 року, яке було видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №550. За життя померла заповіт не складала. Після її смерті він та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України, оскільки ми у встановлений шестимісячний строк звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті мами, а я був зареєстрований на момент смерті мами разом з нею за однією адресою. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_3 за життя була власником нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним. Відповідач, після встановленого шестимісячного строку, звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але державним нотаріусом Уколовою Н.М. було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на будинок та роз`яснено, що необхідно звернутись до суду для визнання права власності безпосередньо за нею в порядку спадкування Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року, справа №216/6134/ 16-ц, позовну заяву відповідача до мене про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено; вирішено визнати за відповідачем право власності на % частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку "А-1", літньої кухні "Б", погрібу "В", сараю "Г", водоколонки 1, огорожі №1,2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . 09.11.2016 р. він звернувся до державного нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. із заявою про прийняття спадщини. Було заведено спадкову справу №269-2016. Спадкове майно складається з житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, виданого 22 серпня 1986 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №2-5726 та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22 серпня 1986 року Першою криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром №2-5728. Згідно технічного плану та Відомостей про технічний стан виданих ФОП ОСОБА_4 від 30 жовтня 2018 року загальна площа будинку "А1" - 55,7 кв.м., тоді як у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно загальна площа становить - 50,5 кв.м. Також згідно технічної документації до складу домоволодіння входять наступні побудови: літня кухня Б, погріб В, сарай Г, вбиральня Д, літній душ Е, огорожа № 1, ворота № 2, водоколонка 1, замощення 11, що викликає розбіжності з даними Державного реєстру речових на нерухоме майно, в зв`язку з тим, що там побудови зазначені інакше, а саме: відсутні вбиральня Д, літній душ Е, ворота № 2, замощення II. У зв`язку з вищезазначеним державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Шабліян Є.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.06.2019 р. та зазначено, що мені необхідно звернутись до суду для вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно.

18.06.2020 відповідач ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою, відповідно до якої просила 1. Визнати за ОСОБА_2 право власності на Уі частину земельної ділянки площею 0,0611 га, кадастровий номер :08:671:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 ; /з частину: вбиральні "Д; літнього душу Е; замощення 11 у складі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 07.06.2016 року, яке було видане Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №550. За життя померла заповіт не складала. Після її смерті позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину на підставі ст.ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України, оскільки позивач у встановлений шестимісячний строк звернулась до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті мами, а відповідач був зареєстрований на момент смерті мами разом з нею за однією адресою. Інших спадкоємців немає. ОСОБА_3 за життя була власником нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним, що підтверджується правовстановлюючими документами, які є в матеріалах справи. Позивач звернулась до державної нотаріальної контори для оформлення спадщини, але державним нотаріусом Уколовою Н.М. було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на будинок та роз`яснено, що необхідно звернутись до суду для визнання права власності безпосередньо за позивачем в порядку спадкування. Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 вересня 2017 року, справа №216/6134/16-ц, позовну заяву позивача до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено; вирішено визнати за позивачем право власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку "А-1, літньої кухні "Б", погрібу "В", сараю Г, водоколонки І, огорожі №1,2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . При розгляді справи через відсутність інформації та документів у позивача не була порушена вимога щодо визнання права власності також і на 1/4 частку земельної ділянки під житловим будинку АДРЕСА_1 , а також вбиральні Д; літнього душу Е"; замощення II.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не з`явився, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти задоволення зустрічної позовної заяви не заперечує.

Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 , які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представник відповідача надав суду заяву у якій просив розглянути справу у їх відсутності, проти задоволення уточнено первісної позовної заяви не заперечував, крім того просив задовольнити зустрічну позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 22.08.1986 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку ОСОБА_3 є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 та земельної ділянки під ним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 .

29.06.2016 із заявою про прийняття спадщини звернулась донька померлої ОСОБА_3 ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 з заявою про прийняття спадщини звернувся син померлої ОСОБА_1 .

Постановою державного нотаріуса першої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області від 07.06.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у зв`язку із виниклими розбіжностями.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки сторони звернулись до суду у зв`язку з неможливістю оформлення права на спадщину тому до спірних правовідносин слід застосовувати положення ЦК України, що регулюють питання спадкування та виникнення права на спадщину і його здійснення.

Відповідно до вимог діючого законодавства спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (статті 1216-1218 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того порядок здійснення спадкоємцями права на спадщину визначено нормами глави 87 книги VI Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

ОСОБА_3 по день своєї смерті проживала на території Центрально-Міського району м. Кривого Рогу, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки ОСОБА_3 за час життя заповіту не складала, то належне їй за час життя майно її спадкоємці спадкують за законом.

Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги після померлої ОСОБА_3 за законом є: ОСОБА_1 син померлої та ОСОБА_2 донька померлої.

При цьому частинами 1 та 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Також за приписами ч.ч. 1, 3 ст. 1296 та ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 звертався до нотаріальної контори із заявою про надання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , однак постановою державного нотаріуса першої Криворізької нотаріальної контори Дніпропетровської області від 07.06.2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 у зв`язку із виниклими розбіжностями.

В Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», зокрема в п. 6 вказаної Постанови ПВССУ зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Крім того згідно роз`яснень, викладених у п.п. 23, 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанови ПВСУ №7), свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Також в Постанові ПВССУ №5 від 07.02.2014 наведено роз`яснення, за яким якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Більш того відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

А за приписами п. 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 N296/5 (в редакції станом на момент прийняття рішення) якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1221, 1223, 1261, 1266, 1268, 1296, 1297 ЦК України, п.п. 2, 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літерою "А-1", літньої кухні літерою "Б", погрібу літерою "В", сараю літерою Т", вбиральні літерою "Д", літнього душу літерою "Е", огорожі №1,2, водоколонки І, замощення II та 14 частину земельної ділянки площею 0,0611 га, кадастровий номер :08:671:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0611 га, кадастровий номер :08:671:0011, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована: АДРЕСА_1 ; /з частину: вбиральні "Д; літнього душу Е; замощення 11 у складі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Бутенко