Справа №:755/8492/20
Провадження №: 2/755/4054/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Яровенко Н.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСОФ» про визнання незаконним наказу про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення змін до трудової книжки та сплату відшкодування за вимушений прогул,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНСОФ» про визнання незаконним наказу про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення змін до трудової книжки та сплату відшкодування за вимушений прогул.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 175 ЦПК України позивач не виконав вимог, які ставляться до позовної заяви при зверненні до суду, які унеможливлюють відкриття провадження по справі, а саме: позивачем не зазначено ціни позову.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

У п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Разом з тим, у прохальній частині позову позивач не вказує, грошові кошти у якому розмірі підлягають стягненню. Крім того, у позовній заяві не наданого обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити ціну позову та обґрунтувати вказану ціну.

Окрім викладеного, суд звертає увагу, що у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Заробітна плата (також заробітна платня, зарплатня) - винагорода, обчислена, зазвичай, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Виходячи з предмету спору, позивачем пред`явлено позов до відповідача з вимогами стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а оскільки дана вимога не є стягненням заробітної плати, позивач повинен долучити докази сплати судового збору.

Позивачу необхідно сплатити судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та надати оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору до суду.

Також, відповідно до п. 10 ч.3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява має містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак в порушення даної норми, позовна заява не містить відповідного підтвердження.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин справа не може бути прийнята до провадження і позивачу необхідно надати строк для усунення зазначених недоліків та подати позовну заяву в новій редакції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНСОФ» про визнання незаконним наказу про звільнення, скасування наказу про звільнення, поновлення на займаній посаді, внесення змін до трудової книжки та сплату відшкодування за вимушений прогул залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків протягом трьох днів з дня отримання позивачем ухвали, інакше заява вважатиметься не поданою і підлягає поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Яровенко