Провадження № 2/219/1112/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області
У складі судді Хомченко Л.І.
Секретар Останкевич Є.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачеві на праві особистої власності належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Крім позивача у вказаному будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який є сином позивача, та який житлом не користується та не проживає в ньому з травня 2015 року. Факт реєстрації відповідача у квартирі, що належить позивачеві на праві власності, перешкоджає йому отримати субсидію, і що негативно впливає на його матеріальний стан, а також, вільно розпоряджатися житлом. Посилаючись на вищевикладене, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 21.12.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся судом належним чином шляхом надіслання ухвал та повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою, зазначеною у позовній заяві, що відповідає адресі її зареєстрованого місця проживання.
З урахуванням викладених обставин, судом відповідно до ст..280 ЦПК України в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання).
Відповідно до вимог ч.2 ст .247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.04.2019 року, реєстровий номер 365, та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 10.04.2019 р., реєстровий номер 3676 ( а.с.6-11).
Відповідач , який є членом сім,ї позивача, зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою ПП « Вілс» від 10.12.2019 р. № 366 ( а.с.6).
Як випливає з акту обстеження житлового приміщення від 10.12.2019 р., складеного комісією ПП « Вілс» за участю сусідів, відповідач не мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з травня 2015 року ( а.с.5).
Відповідно до частини 1статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ч. 1ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Як передбачено ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Поважних причин відсутності відповідача за місцем реєстрації понад передбачені законом строк судом не встановлено.
Приймаючи до уваги, що відповідач за адресою реєстрації не проживає без поважних причин з травня 2015 року, добровільно вибув з квартири позивача, зв`язку з житлом не підтримує, домовленості щодо збереження за відповідачем права користування житлом відсутні, тому він втратив право на користування цим житлом.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Підсумовуючи все вищевикладене, позовні вимоги задовольняються в повному обсязі.
Керуючись ст .263-265 ,281,282 ЦПК України .
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким що втратив право користування житловим приміщенням ,а саме будинком АДРЕСА_1 .
У повному обсязі рішення виготовлене 14.02.2020.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з часу його проголошення через Артемівський міськрайонний суд Донецької області.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя Л.І.Хомченко

Суддя Л.І.Хомченко