Справа № 524/1241/20
Провадження № 2/524/1397/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука, в складі:

головуючого судді - Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Воблікової І.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши цивільну справу за позовом Кременчуцької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебуває цивільна справа за позовом Кременчуцької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів.

Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про закриття провадження по справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. В обґрунтування своєї позиції ОСОБА_2 зазначив, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, здійснює господарську діяльність, а саме: надає перукарські послуги з метою отримання прибутку за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача клопотання підтримала.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником нерухомого майна, а саме: вбудованої перукарні з влаштуванням прибудови за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.02.2020 року №197948730 (а.с. 7).

Актом обстеження земельної ділянки від 23 червня 2020 року за вищевказаною адресою встановлено, що на земельній ділянці, площею 352 кв.м , кадастровий №:06:003:0489, розташована будівля перукарні, де розміщено центр краси та здоров`я «Імперія ІНФОРМАЦІЯ_1 » та магазин домашнього текстилю і домашньої білизни «Білий Дім» (а.с. 77).

При цьому матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем та перебуває на обліку як платник єдиного податку, основні види діяльності надання послуг перукарнями та салонами краси, роздрібна торгівля косметичними товарами та туалетними приналежностями в спеціалізованих магазинах, іншими невживаними товарами.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З урахуванням наведеного, надзвичайно важливого значення набуває необхідність належного з`ясування судом питання щодо того, про захист яких саме прав особи йдеться.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п.1,6 ч.1 ст. 20 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

З матеріалів справи убачається, що сторонами у справі є Кременчуцька міська рада та ОСОБА_3 , яка є фізичною особою-підприємцем.

Відповідач використовує належні їй нежитлові приміщення та прилеглу територію за адресою: АДРЕСА_1 , для здійснення підприємницької діяльності.

За приписами ч. 1 ст. 128 ГПК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» в п.3 роз`яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є фізична особа).

Як зазначається в пункті 3.1.постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року «Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: 1) участь у спорі суб`єкта господарювання; 2) наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; 3) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Враховуючи суб`єктний склад спірних правовідносин, - дана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Такий висновок суду узгоджується з позицією ВП ВС від 17 жовтня 2018 року по справі № 922/2972/17.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки позивач відмовився від позову, і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне провадження у зазначеній справі закрити, роз`яснивши позивачу право звернутися з зазначеним позовом до Господарського суду Полтавської області.

У відповідності до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, суд повертає позивачу сплачений судовий збір у сумі 2102 грн.

Керуючись ст. 20 ГПК України, ст.ст. 4,19, 255, 256, 258, 260-261, 353-354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_3 адвоката Кремінця Миколи Миколайовича про закриття провадження по справі задовольнити.

Провадження по справі за позовом Кременчуцької міської ради до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно збережених грошових коштів - закрити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до Господарського суду Полтавської області за вирішенням зазначеного спору.

Зобов`язати фінансовий орган - одержувач УК у м.Кремен./Автозаводський/22030101 повернути Кременчуцькій міській раді з державного бюджету сплачений при поданні позову судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні за платіжним дорученням №216 від 17.02.2020 року , банк платника Держказначейська служба України в м. Києві.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити, що відповідно до п.3 розділу XII «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя: Н.Д.Вінтоняк