Справа № 183/7366/19
№ 2/183/1648/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д.І.
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
20 листопада 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків.
10 грудня 2019 року представник позивачів звернулася до суду з заявою, в якій усунула недоліки первісної заяви.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилалися на те, що у відповідності до договору купівлі-продажу від 19 вересня 2019 року, на праві спільної часткової власності їм належить квартира АДРЕСА_1 .
Позивачі зазначили, що в квартирі зареєстрований колишній власник - відповідач ОСОБА_3 .
Реєстрація відповідача перешкоджає реалізації їх прав як власників квартири.
В зв`язку з чим, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посилаючись на вимоги ст. 317, 319 ЦК України, ст. 150 ЖК України, в заяві просили суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Ухвалою суду від 18 грудня 2019 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 19 травня2020 року закрите підготовче провадження у справі, справа призначена до розгляду по суті.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник в судове засідання не з`явилися, згідно заяви представника просили розглядати справу без їх участі, позов підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити заявлені вимоги, у разі повторної неявки відповідача не заперечували проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачами докази, приходить до наступного.
Судом встановлено, що на праві спільної часткової власності позивач ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 .
Право власності на житлове приміщення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули у відповідності до договору купівлі-продажу від 19 вересня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , що діяла від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_1 і ОСОБА_2 купили квартиру АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Бака О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2244.
Судом встановлено, що в квартирі й залишився зареєстрованим колишній власник - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 3270 від 19 вересня 2019 року, виданої виконавчим комітетом Новомосковської міської ради та довідкою про реєстрацію місця проживання особи.
Статтею 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно)і яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння.
В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що позивачі мають право вимагати усунення порушень їхніх прав, як власників нерухомого майна.
На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно вимог ст. 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Право користування спірним жилим приміщенням у ОСОБА_3 було похідним від його права власності на квартиру, він, як власник квартири, у відповідності до ст. 150 Ж України, мав право користуватися нею для особистого проживання і проживання членів його сім`ї.
Розпорядившись нерухомим майном (продавши квартиру позивачам), ОСОБА_3 втратив право власності на неї, а отже і право користування зазначеним жилим приміщенням, в зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а тому відповідач повинен бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житлом.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладено та керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦКУкраїни, ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 4, 6-10, 12, 76-81, 89, 141, 258-259, 263-268, 273, 274-276, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ;
- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне судове рішення складене 19 травня 2020 року.

Суддя Д.І. Городецький