Справа № 468/1318/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рижньової О.В., судового розпорядника ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , відповідача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу №468/1318/19-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі й гідності та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди завданої його майну та моральної шкоди, пов`язаної із захистом честі, гідності та ділової репутації, та моральної шкоди, спричиненої пошкодженням його майна. В тексті позову вказав, що працює лісником Привільненського лісництва ДП «Баштанський лісгосп». 27.04.2019 року близько 12.00 години він, отримавши повідомлення про здійснення відповідачем незаконної порубки дерев, на власному автомобілі марки «Ford Kuga» н.з. НОМЕР_1 під`їхав до лісосмуги, від якої від`їжджав автомобіль з причепом, заповненим деревиною, що належав відповідачу ОСОБА_4 . Перевіривши місце лісосмуги, від якого від`їхав автомобіль відповідача, позивач виявив, що там було спиляно більше 20 живих дерев. В подальшому позивач приїхав до домоволодіння відповідача, де залишив свій автомобіль із увімкненим відеореєстратором, а сам почав спілкуватися з відповідачем з приводу незаконної порубки ним дерев, та останній став виражатися на його адресу та адресу лісництва нецензурною лайкою. Коли позивач вийшов з автомобіля, то відповідач з двома іншими особами стали його штовхати, погрожуючи фізичною розправою та ображаючи його як особу та як лісника. Намагаючись уникнути конфлікту, позивач сів до свого автомобіля та став від`їжджати від двору ОСОБА_4 , який став кидати каміння по автомобілю позивача, пошкодивши лобове скло, фару, двері, бампер, стійку.

Внаслідок пошкодження автомобіля позивач поніс витрати на його ремонт та відновлення, які складають 56518,67 грн. Також позивач зазначає, що йому була заподіяна моральна шкода, завдана пошкодженням автомобіля, яку він оцінює в 5000 грн, та моральна шкода, завдана приниженням його честі, гідності та ділової репутації, яку він оцінює в 15000 грн. У зв`язку з цим, позивач ОСОБА_2 просив стягнути з відповідача на його користь вказані суми матеріальної та моральної шкоди та витрати по сплаті судового збору.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 звернувся із зустрічним позовом до відповідача ОСОБА_2 про захист честі й гідності та відшкодування моральної шкоди. В тексті позову вказав, що 27.04.2019 року він разом із сином його дружини ОСОБА_6 та двома іншими особами, серед яких ОСОБА_7 здійснювали порубку самосадних дерев, які виросли з падалишнього насіння у безпосередній близькості до узбіччя дороги та своїм корінням руйнують дорожнє покриття. Після вирубки дерев він приїхав до свого домоволодіння по АДРЕСА_1 , де вивантажив зрубану деревину. Через годину до його домоволодіння приїхав ОСОБА_2 , який вчинив сварку з ОСОБА_4 з приводу незаконної порубки останнім лісових насаджень. В ході вказаної сварки ОСОБА_2 ображав нецензурною лайкою та іншими образливими словами його честь та гідність за національною ознакою, а також між ними виникла обопільна штовханина. Вказана зухвала і неправомірна поведінка представника державного підприємства викликала у ОСОБА_4 негативні душевні хвилювання, він зазнав стресу та був порушений його звичний режим життя. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 20000 грн в рахунок відшкодування заподіяної йому приниженням честі й гідності моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та його представник підтримали первісний позов та просили його задовольнити. У задоволенні зустрічного позову просили відмовити за недоведеністю останнього.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник первісний позов не визнали, надавши до суду відзив про те, що в задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивач сам спровокував сварку із ним, в ході якої ображав його та принижував за національною ознакою. При цьому відповідач підтвердив, що разом з іншими особами здійснив порубку самовільно ростучих дерев та в ході сварки з ОСОБА_2 , який пред`являв йому претензії з приводу зрубаних дерев, він кинув чотири рази каміння по автомобілю позивача, чим пошкодив його. При цьому, ОСОБА_2 за своєю посадою не мав повноважень оформляти матеріали про порушення, пов`язані з незаконною порубкою дерев, дії ОСОБА_4 були спровоковані неправомірними діями ОСОБА_2 , а представлений ним відеозапис змонтований та не містить всіх відомостей. Вартість відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля не визнає, вважаючи їх завищеними. Також відповідач не визнає вимоги про стягнення моральної шкоди та просить відмовити в їх задоволенні.

Процесуальні дії у справі та заяви сторін:

Позов ОСОБА_2 надійшов до суду 09.10.2019 року.

11.10.2019 року позовна заява ОСОБА_2 залишена без руху.

18.10.2019 року від ОСОБА_2 на виконання ухвали без руху надійшла уточнена позовна заява та додані матеріали.

21.10.2019 року відкрите провадження у справі за позовом ОСОБА_2

14.11.2019 року від відповідача ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_2

14.11.2019 року від ОСОБА_4 надійшла зустрічна позовна заява.

15.11.2019 року зустрічна позовна заява ОСОБА_4 залишена без руху.

02.12.2019 року від ОСОБА_4 надійшла заява про виконання вимог ухвали без руху.

05.12.2019 року судом прийнята зустрічна позовна заява ОСОБА_4 та об`єднана в одне провадження із позовом ОСОБА_2 .

Вислухавши пояснення ОСОБА_2 та його представника, пояснення ОСОБА_4 та його представника, показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , дослідивши наявні у справі матеріали (копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань; світлокопію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; світлокопію рахунку на оплату № ТОВ-000631 від 02.05.2019 року; світлокопію повідомлення ТОВ «Терра Моторс» № 141 від 29.08.2019 року; світлокопії повідомлень ДП «Баштанське лісове господарство» № 94 від 11.07.2019 року, 241 від 16.08.2019 року та № 246 від 23.08.2019 року; світлокопію постанови про закриття кримінального провадження від 27.08.2019 року; світлокопію протоколу огляду предмету від 20.05.2019 року; копію чеку № 490 від 02.05.2019 року; копію посвідчення багатодітної сім`ї), переглянувши в судовому засіданні надані позивачем диски з відеозаписами, суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову ОСОБА_2 та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_2 , суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Ford Kuga» н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску. Позивач з 03.04.2019 року перебуває на посаді лісника Привільненського лісництва ДП «Баштанське лісове господарство».

27.04.2019 року між сторонами виникла сварка, в ході якої відповідач ОСОБА_4 ображав ОСОБА_2 нецензурною лайкою та камінням пошкодив належний позивачу ОСОБА_2 автомобіль марки «Ford Kuga» н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску. Вартість фактично виконаних ремонтних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля становить 56518,67 грн, оплата яких здійснена позивачем.

Позивач ОСОБА_2 просив про стягнення з відповідача ОСОБА_4 заподіяної йому пошкодженням автомобіля матеріальної шкоди в сумі 56518,67 грн та заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За такого, обов`язок відшкодування шкоди покладається на винну особу, яка у відповідності з договором або законом несе відповідальність за дію чи бездіяльність, якою було завдано шкоди.

Як встановлено судом з наданих сторонами доказів, шкода була завдана майну позивача ОСОБА_2 внаслідок протиправних дій відповідача ОСОБА_4 , який камінням пошкодив належний ОСОБА_2 автомобіль марки «Ford Kuga» н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За такого, на усунення заподіяної матеріальної шкоди позивач поніс відповідні витрати, які є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України.

ОСОБА_2 на підтвердження заподіяної матеріальної шкоди надав копії відповідного рахунку, повідомлення та чеку, з яких слідує, що розмір фактично понесених позивачем витрат на ремонт та відновлення пошкодженого автомобіля становить 56518,67 грн, і саме вказану суму матеріальної шкоди він просить стягнути з ОСОБА_4 на свою користь, у зв`язку з чим позов ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню.

Не змінює висновків суду заперечення сторони відповідача за первісним позовом щодо недоведеності всіх заявлених пошкоджень автомобіля та недоведеності того, що понесені позивачем витрати на ремонт автомобіля були необхідними.

Сторони представили свідків ОСОБА_4 , який вказав, що фари автомобіля позивача, який після конфлікту проїздив повз нього по дорозі, були цілими, та ОСОБА_8 , який вказав, що після конфлікту сторін права передня фара автомобіля позивача мала пошкодження (глибоку подряпину), яку неможливо було затерти. Порівнюючи вказані показання свідків, суд приймає до уваги той факт, що свідок ОСОБА_4 не мав змоги докладно розглянути автомобіль ОСОБА_2 , оскільки той був в русі, натомість свідок ОСОБА_8 докладно оглядав автомобіль ОСОБА_2 , який вже стояв за місцем проживання власника. Крім того, позивач за первісним позовом надав вказані вище документи щодо виконаних робіт по ремонту та заміні деталей належного йому автомобіля, їх вартість та фактично сплачені ним витрати на проведення таких робіт та придбання відповідних матеріалів.

При цьому, серед перелічених в даних документах деталей та робіт немає таких, які б з очевидністю не стосувались обставин даної події конфлікту, в результаті якого належний ОСОБА_2 автомобіля отримав механічні пошкодження, а сам факт конфлікту та пошкодження в результаті даного конфлікту автомобіля підтверджується відповідними даними органу досудового розслідування та відеозаписами та сторонами фактично не оспорюється.

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 5000 грн, завданої внаслідок пошкодження належного позивачу ОСОБА_2 майна, то суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок пошкодження автомобіль позивача ОСОБА_2 потребував ремонту та позивач не міг певний час використовувати власний автомобіль за його призначенням, внаслідок чого йому була завдана моральна шкода, що полягає у душевних переживаннях, які позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його майна.

З урахуванням вказаних обставин та з урахуванням передбачених ст. 23 ЦК України вимог розумності і справедливості суд вважає, що з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 слід стягнути 1000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням його майна, що є підставою для часткового задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, завданої пошкодженням майна.

Вирішуючи вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 моральної шкоди, заподіяної останньому внаслідок приниження його честі, гідності та ділової репутації як посадової особи лісника Привільненського лісництва, то суд приходить до висновків про обґрунтованість вказаних вимог в частині приниження його честі, гідності, оскільки з пояснень сторін, дослідження відеозаписів обставин сварки та конфлікту між сторонами в судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач ОСОБА_4 виражався грубою, образливою нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , принижуючи його честь та гідність. При цьому, з наданих відеозаписів слідує, що зухвала поведінка ОСОБА_4 не відповідала обставинам події, яка не могла зумовити такої агресивної реакції відповідача, натомість позивач ОСОБА_2 в умовах конфлікту не вжив нецензурної лайки, і хоч висловлювання ОСОБА_4 вживались ним в умовах конфлікту, але подібна його поведінка та висловлювання з очевидністю принижували честь та гідність ОСОБА_2 . При цьому, посилання сторони відповідача за первісним позовом щодо того, що надані позивачем відеозаписи неповні та змонтовані, жодними доказами не підтверджені та на підтвердження того, що виниклий між сторонами конфлікт розвивався інакше, суду не надано інших належних достатніх та допустимих доказів.

Що ж стосується приниження ділової репутації ОСОБА_2 , то як встановлено в ході судового розгляду, повноважень самостійно з`ясовувати обставини правопорушення та оформляти відповідні матеріали ОСОБА_2 не мав, крім того, з врахуванням характеру та спрямованості дій та висловлювань ОСОБА_4 , своїми діями та висловлюваннями він ображав саме честь та гідність ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення вказаних позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок приниження честі та гідності.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на необхідність часткового задоволення позову та необхідність стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 56518,67 грн заподіяної матеріальної шкоди, 1000 грн - моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, а також 3000 грн - відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок приниження честі, гідності та ділової репутації.

Оскільки матеріалами справи доведено порушення відповідачем прав позивача ОСОБА_2 , за захистом яких він звернувся, та позов підлягає частковому задоволенню, а сплачений позивачем ОСОБА_2 розмір судового збору відповідає мінімальній ставці, визначеній законом, - з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати по оплаті мінімальних ставок судового збору за даною категорією спорів в загальній сумі 2689,40 грн, оскільки незалежно від ціни позову позивач при зверненні до суду з позовом мав би сплатити саме вказану суму судового збору.

Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування йому заподіяної моральної шкоди, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом вище, комплекс досліджених доказів свідчить про те, що між сторонами дійсно виникла сварка з приводу вчинення ОСОБА_4 самовільної порубки дерев. Однак доводи ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 принижував його честь та національну гідність, не підтверджуються жодними достовірними, допустимими та достатніми доказами, оскільки на представлених суду відеозаписах будь-яких образливі висловлювання з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_4 не зафіксовані, жоден з допитаних свідків ( ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ) свідками власне словесної частини сварки сторін не були.

Навпаки, в судовому засіданні з наданого відеозапису встановлено, що в ході конфлікту з ОСОБА_2 саме ОСОБА_4 ображав його нецензурною лайкою та погрожував йому, проявляючи зверхність та зневагу до ОСОБА_2 , однак останній спілкувався стримано та не допускав будь-яких образливих висловлювань на адресу ОСОБА_4 .

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_4 про заподіяння йому ОСОБА_2 моральної шкоди внаслідок приниження його честі та гідності. Тому в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі й гідності та відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 56518 (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот вісімнадцять) гривень 67 копійок в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1000 (одну тисячу) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням його честі та гідності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, заподіяної пошкодженням майна, приниженням честі, гідності та ділової репутації, у більшому розмірі відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев`ять) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, без врахування встановленого строку карантину.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_4 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене 26.06.2020 року.

суддя: