Справа № 450/869/20 Провадження № 2/450/1041/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Гев`як Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом: Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 14.11.2011 року у розмірі 23291,03 грн.,-

встановив:

підстава позову (позиція позивача): відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 14.11.2011 р. згідно якої отримав кредит у розмірі 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням та станом на 15.12.2019 року загальна заборгованість складає: 23291,03 грн., з яких: 15271,81 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2671,40 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3762,53 грн. заборгованість за пенею; 500,00грн. штраф (фіксована частина); 1085,29 грн. штраф (процентна складова). Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір. Представник позивача при подачі позовної заяви, подав клопотання в якому просить розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити.

Відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву в якому щодо позовних вимог заперечив. Вказав, що підписав лише заяву-анкету, матеріали справи не містять підтверджень того, що він був ознайомився та погодився з Витягом з тарифів та Витягом з умов та правил, які долучено позивачем. Зазначає, що оскільки дані документи містять істотні умови договору, зокрема ціну договору, тому кредитний договір не можна вважати укладеним. Відповідач зазначає, що доказом наявності боргу позичальника перед банком є первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які мають підтверджувати існування певних банківських операцій. Долучений позивачем розрахунок заборгованості не є документом, який може підтверджувати безспірність вимог банку. Щодо нарахування відсотків та пені відповідач вказує, що закінчення строку дії кредитного договору припиняє можливість нарахування відсотків за користування кредитом, та банком не надано доказів строку дії кредитного договору. Зазначає, що у разі перевипуску кредитної картки, банк мав надати до суду доказ укладення нового кредитного договору на тих самих умовах та вручення нової кредитної картки. Вказує, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, та не може одночасно застосовуватись за одне й те саме порушення. Зазначає про завершення строків позовної давності на момент звернення позивача до суду з позовом щодо звернення банку про стягнення заборгованості. На підставі викладених мотивів відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив в якому зазначено, що відповідно до ст.207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо його зміст зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялись сторони. Умови та правила надання банківських послуг є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, в якій зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі, позовні вимоги заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі: 12.03.2020р. запит відомостей про реєстрацію; 31.03.2020р. відповідь на запит; 01.04.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 24.04.2020р. відзив на позовну заяву; 29.04.2020р. заява позивача про відкладення судового засідання; 05.05.2020 року відповідь на відзив; 28.05.2020 року заява відповідача слухання справи у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.11.2011 року відповідачем ОСОБА_1 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

14.11.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (найменування якого змінено на АТ КБ «Приватбанк») та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір, відповідно до якого він отримав в банку кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.11.2011 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 15.12.2019 року складає: 23291,03 грн., з яких: 15271,81 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2671,40грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 3762,53грн. нарахована пеня; 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1085,29грн. штраф (процентна складова).

У заяві анкеті відповідач виявив бажання оформити на себе карту кредитка «Універсальна» та у графі бажаний кредитний ліміт за кредитною карткою «Універсальна»/Gold» визначено розмір 1 000грн.

Також відповідачем ОСОБА_1 14.11.2011 року було підписано Довідку про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» по договору SAMDN9942 ОСОБА_1 » в якій також зазначено, що з фінансовими умовами видання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми оплати за використання кредитних коштів був ознайомлений.

В обґрунтування позову представник позивача посилається на Умови та Правила надання банківських послуг, які встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт Банку. До матеріалів справи долучено Умови та правила надання банківських послуг. В преамбулі даних Умов та правил зазначено: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Ліцензія Національного банку України № 22 від 05.10.2011р. в особі Голови ОСОБА_2 , який діє на підставі Статуту пропонує необмеженому колу юридичних та фізичних осіб надання послуг на підставі Умов та правил надання банківських послуг.

У п. 1 розділу «Загальні положення» Статуту АТ КБ «Приватбанк» вказано, що Наказом Мінфіну від 21.05.2018р. № 519 (рішення єдиного акціонера Банку) було змінено тип Банку на приватне та його найменування на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк».

Позивач покликається на те, що відповідача було ознайомлено з долученими до матеріалів справи Умовами та правилами надання банківських послуг. Однак, судом встановлено, що Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку підписана відповідачем ОСОБА_1 14.11.2011 року. та завірена печаткою ПАТ КБ «Приватбанк».

З огляду на зазначене вище, відповідач станом на 14.11.2011 року не міг бути ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які долучені позивачем до матеріалів справи, оскільки тип банку було змінено 21.05.2018 р.

Таким чином, надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою кредитного договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» визначено розмір процентів, що нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році у розмірі 3% в місяць. Розмір щомісячних платежів, що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді визначено у розмірі 7% від заборгованості , але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Також у Довідці передбачено розрахунок банком відсотків на залишок власних коштів (від 100грн і більше) у розмірі 10 % річних при умові активації нарахування відсотків на залишок по кредитці в Приват24.

У розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.11.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом ОСОБА_1 станом на 31.05.2015 року у період з 14.11.2011 року по 31.12.2012 року зазначена процентна ставка 36%, у період з 01.01.2013 р. по 15.08.2014 р. 30%, у період з 01.09.2014р. по 31.03.2015р. 34,8% у період з 01.04.2015р. по 31.05.2015р. 43,2%. У розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.11.2011 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 30.09.2019р. у період з 01.06.2015 року по 30.06.2015 року зазначена процентна ставка 3,6%, у період з 01.07.2015р. по 30.09.2019р. 3,5%. В даній довідці в графі заборгованість за нарахованими відсотками зазначено відсутність заборгованості. У розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.11.2011 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 15.12.2019р. у період з 01.10.2019 року по 15.12.2019 року зазначена процентна ставка 3,5%. В даній довідці в графі заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 вказано суму 2671,40грн., в колонці «процентна ставка на прострочений кредит згідно ст.625, річна» вказано 84%. Такий розмір відсотків передбачено у розділі 2.1.1.2.12 Умов та правил надання банківських послуг як договірний розмір процентів від суми неповернутого в строк кредиту для картки «Універсальна голд», однак дані Умови та правила не являються складовою кредитного договору з підстав, наведених вище.

Відтак позивачем не доведено договірного розміру відсотків, погодженого сторонами у розмірі 84% річних, а відтак підставності нарахування таких відсотків, наведених у розрахунку заборгованості.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити за безпідставністю.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 14.11.2011р. у вигляді заяви-анкети та Довідки про умови кредитування, підписаних сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд погоджується із тим, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за тілом кредиту в розмірі 15271,81 грн.

Наведене повністю узгоджується з позицією Великої Палати Верховного суду у постанові від 03 липня 2019 року, яка прийнята у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафів суд зауважує наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника на підставі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з статтею 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відповідно до Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» визначено пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у наступних розмірах: пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості , але не менше 30 грн. в місяць за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні заборгованості на суму від 50грн. та більше.

Крім того, у Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду» визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів передбачено сплата штрафу: 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що у відповідності до погоджених сторонами умов кредитного договору з відповідача слід стягнути штраф, оскільки розрахунок пені, наведеної у Розрахунку заборгованості за договором б/н від 14.11.2011 р. укладеного між ПриватБанком та ОСОБА_1 станом на 30.09.2019р. не відповідає розміру, вказаному у Довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду», її збільшення/зменшення не врегульовані умовами кредитного договору, оскільки долучені позивачем Умови та правила надання банківських послуг не є частиною кредитного договору, укладеного між сторонами, з підстав, наведених вище.

Відтак з відповідача слід стягнути штраф у розмірі 500,00грн. та 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту у розмірі 763,59грн. (5% від суми заборгованості 15271,81грн.).

Щодо покликання відповідача про те, що закінчення строку дії кредитного договору припиняє можливість нарахування відсотків за користування кредитом, та банком не надано доказів строку дії кредитного договору, то з цього приводу суд зауважує, що позивачем долучено довідку від 29.04.2020р. № 30.1.0.0/2-20200228/0200, з якої слідує, що ОСОБА_1 згідно кредитного договору б/н від 1411.2011 року отримав три картки, остання з яких має термін дії до 07.2021 року та використання коштів підтверджується випискою з карткового рахунку.

У відзиві на позовну заяву позивачем зазначено про завершення строків позовної давності щодо звернення банку про стягнення заборгованості.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Приписами ст. 257 ЦК України передбачено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Зазначений трирічний строк діє після порушення суб`єктивного матеріального цивільного права (регулятивного), тобто після виникнення права на захист (охоронного).

У зобов`язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Отже, з матеріалів справи, доказів наданих позивачем та відповідачем, суд приходить до висновку, що заборгованість за тілом кредиту виникла у період починаючи з квітня 2017р., що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 30.09.2019р. та випискою з карткового рахунку. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов`язувався здійснювати щомісячні ануїтетні платежі у розмірі 7% від заборгованості , але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. Натомість, позивач звернувся до суду з позовом 11.03.2020 року, тобто в межах строку позовної давності.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги майнового характеру задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1492,42грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», заборгованість за кредитним договором б/н від 14.11.2011р. року у розмірі 16535,40грн. (шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 40 коп.)., з яких: 15 271,81 заборгованість за тілом кредиту, 500.0грн. штраф (фіксована частина), 763,59грн.- штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1492,42грн. понесених позивачем судових витрат.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»», - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, МФО 305299, рахунок № НОМЕР_2 .

Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складно 02.06.2020 року.

СуддяН. Б. Добош