"25" травня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Гончарука В.П., з секретарем Гриценко О.І. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, -
Позивач, ОСОБА_2 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета страхування» на користь позивача страхову виплату у розмірі 314 562,06 грн.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.11.2006 року між ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування життя № 0489/1106-3, Додатковою угодою № 1 страхувальника за Договором змінено на позивача ОСОБА_2 12.12.2016 року відповідач прийняв рішення щодо здійснення страхової виплати за Договором № 0489/1106-3 у розмірі 25 714,78 грн., однак не здійснив виплату страхового відшкодування.
14.10.2005 року між ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування життя № 0024/1005-3. У зв`язку із настанням страхового випадку, позивач звернулась до відповідача із заявою про здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 11 126,00 доларів США, що станом на день звернення з даним позовом до суду становить 263 463,68 грн., однак нарахована сума позивачу не відшкодована.
09.10.2006 року між ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування життя № 0371/1006-3. Додатковою угодою № 1 страхувальника за Договором змінено на позивача ОСОБА_2 25.10.2016 року відповідач прийняв рішення щодо здійснення страхової виплати за Договором № 0371/1006-3 у розмірі 25 383,60 грн., однак не здійснив виплату страхового відшкодування, тому позивач вимушена звернутися з захистом свого права у судовому порядку.
Враховуючи вище викладене, з відповідача підлягає сплаті на користь позивача страхова виплата у розмірі 314 562,06 грн.
12 грудня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, з повідомлення сторін.
11 лютого 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче судове засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує.
Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.
Відповідач ПрАТ «СК «Планета страхування» не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлені строки.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Статтями 626, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)
Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.
Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.
Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.
У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором.
Відповідно до положення частини 1 статті 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування», добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Одним із видів добровільного страхування є страхування життя.
Страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку.
Судом встановлено, що 14.10.2005 року Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Планета страхування» та ОСОБА_5 укладено Договір добровільного страхування життя №0024/1005-3, на умовах, визначених Договором.
09.10.2006 року між ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_4 було укладено Договір добровільного страхування життя № 0371/1006-3.
Додатковою угодою № 1 страхувальника за Договором змінено на позивача ОСОБА_5
25.10.2016 року відповідач прийняв рішення щодо здійснення страхової виплати за Договором № 0371/1006-3 у розмірі 25 383,60 грн.
25.10.2016 року ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_5 складено Страховий акт до Договору добровільного страхування життя №0371/1006-3, про виплату на користь страхувальника страхової виплати у розмірі 25 383,60 грн., у зв`язку із «дожиттям застрахованої особи до закінчення терміну дії договору страхування».
30.11.2006 року між ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування життя № 0489/1106-3,
Додатковою угодою № 1 страхувальника за Договором змінено на позивача ОСОБА_5
12.12.2016 року відповідач прийняв рішення щодо здійснення страхової виплати за Договором № 0489/1106-3 у розмірі 25 714,78 грн.
12.12.2016 року ПрАТ «СК «Планета страхування» та ОСОБА_5 складено Страховий акт до Договору добровільного страхування життя № 0489/1106-3, про виплату на користь страхувальника страхової виплати у розмірі 25 714,78 грн., у зв`язку із «дожиттям застрахованої особи до закінчення терміну дії договору страхування».
Відповідно до п. 10.1 Договорів, виплати страхових сум проводяться страховиком відповідно до цих Договорів страхування та чинного законодавства України на підставі письмової заяви страхувальника, яка надається протягом трьох днів з дня настання страхового випадку.
Згідно п. 10.5 Договорів, страхова виплата здійснюється протягом 15 днів, не враховуючи вихідних та святкових днів з дня прийняття рішення про страхову виплату.
Відповідно до положень ч. 1 статті 26 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями діючого цивільного законодавства та законодавства про захист прав споживачів в сфері добровільного страхування життя, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача страхової виплати, нарахованої відповідачем відповідно до Страхового акта № 371/1006-3 від 25.10.2016 року у розмірі 25 383,60 грн., відповідно до Страхового акта № 0489/1106-3 від 12.12.2016 року у розмірі 25 714,78 грн., а всього на загальну суму 51 098,38 грн., - оскільки позивачем на виконання Договорів добровільного страхування життя № 371/1006-3, № 0489/1106-3 та у зв`язку із настанням страхового випадку «дожиття застрахованої особи до закінчення терміну дії договору страхування», було надано передбачені Договором документи та заяву про виплату страхового відшкодування, про що сторонами складено Страхові акти про настання страхового випадку, за якими відповідач як страховик за Договорами зобов`язався здійснити нараховану за цими Актами суму страхового відшкодування протягом 12 місяців не пізніше останнього дня місяця, у якому має бути здійснено виплату, порушення чого стало підставою звернення позивача з даним позовом до суду.
При цьому відповідачем не надано суду жодного доказу на спростування обставин дотримання позивачем як страхувальником умов Договору страхування.
Разом з тим, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування у розмірі 11 126,00 доларів США, що еквівалентно 263 463,68 грн., за Договором добровільного страхування життя № 0024/1005-3 від 14.10.2005 року, оскільки матеріали справи не містять доказів виконання позивачем обов`язку щодо надання відповідачу як страхувальнику за Договором передбачені Договором документи та заяву про виплату страхового відшкодування, що, відповідно, позбавляє суд можливості надати оцінку вказаним доказам та встановити фактичні обставини наявності факту порушеного права та підстав для захисту прав позивача у заявлений нею спосіб.
Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування, та присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_5 суму страхового відшкодування на виконання Договорів добровільного страхування життя № 371/1006-3, № 0489/1106-3 на загальну 51 098,38 грн.
В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує до стягнення з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 6, 26 Закону «України «Про страхування», ст.ст. 1-9 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 6, 11, 14, 626, 638 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» про захист прав споживачів та стягнення страхового відшкодування - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 51 098 (п`ятдесят одна тисяча дев`яносто вісім) грн. 38 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Планета Страхування» на користь держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
В решті задоволення позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 25 травня 2020 року.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 );
Суддя: