Постанова

Іменем України

17червня 2020 року

м. Київ

справа № 522/9631/16-ц

провадження № 61-47182св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Рогожіною Іриною Борисівною, на постанову апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., Калараша А. А.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк», (далі - ПАТ «Украсиббанк») звернулося з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позов мотивований тим, що 01 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), яке було перейменовано у ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 було укладено договір № 0 (далі - кредитний договір), відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в сумі 280 000 доларів США, а вдповідач зобов`язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01 листопада 2027 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних.

01 листопада 2006 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого в іпотеку Банку було передано нерухоме майно, а саме, двокімнатна квартира, загальною площею 44,6 квадратних метрів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Неналежне виконання взятих на себе зобов`язань позичальником за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 23 травня 2016 року становила загальну суму 346 249,29 доларів США, та складалася із: заборгованості за прострочення кредиту у розмірі 218 767,55 доларів США; заборгованості по простроченим процентам за користування кредитом у розмірі 127 481,74 доларів США. Крім позичальнику за умовами кредитного договору нараховано пеню у розмірі 2 039 481,74 грн, яка складається з пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 700 259,62 грн, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами у розмірі 1 339 417,21 грн..

Позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,9 кв.м та житловою площею 44,6 кв.м для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01 листопада 2006 року, про повернення грошових коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 346 249,29 доларів США та пені у розмірі 2 039 676,83 гривень; встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства; стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» суму сплаченого судового збору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

Стягнуто на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,9 кв.м та житловою площею 44,6 кв.м для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк», що виникли на підставі Договору про надання споживчого кредиту №0 від 01 листопада 2006 року, про повернення грошових коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 346 249,29 доларів США та пені у розмірі 2 039 676,83 гривень.

Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із наявність заборгованості за кредитним договором та порушення обов`язків іпотекодавцем.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року змінено.

Позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132,9 кв.м та житловою площею 44,6 кв.м для задоволення вимог АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01 листопада 2006 року, про повернення грошових коштів та відсотків за користування кредитом в розмірі 288 579,45 доларів США.

У вимогах ПАТ „УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по процентам в сумі 67 276,14 доларів США та пені за прострочення виконання зобов`язань по тілу кредиту та по процентам за користування кредитними коштами в загальній сумі 2 039 676,83 грн, відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивач, як це вбачається зі змісту заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014 року, вже використав своє право на повернення кредиту достроково (частина друга статті 1050 ЦК України), а тому станом на 10 грудня 2013 року, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та неустойку припиняється.

Короткий зміст вимог та доводів наведених у касаційній скарзі

У листопаді 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Рогожіною І. Б. , у якій просить постанову апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по процентам в сумі 67 276,14 дол. США та пені за прострочення виконання зобов`язань по тілу кредиту та по процентам за користування кредитними коштами в загальній сумі 2 039 676,83 грн, скасувати, залишити в цій частині в силі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2016 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що, зважаючи на встановлений судом факт неналежного виконання зобов`язань з урахуванням умов кредитного договору, домовленості сторін про право на нарахування відсотків до моменту повернення коштів, відсутність іншої домовленості, яка б передбачала припинення права на нарахування відсотків, АТ «УкрСиббанк» має повне та беззаперечне право на нарахування процентів та їх отримання до моменту повернення кредиту у повному обсязі. При розгляді справи підлягають врахуванню правові позиції Верховного Суду, викладені у справах № 0417/12368/2012, № 274/5179/14-ц, № 311/4189/15-ц, № 755/30334/14-ц. Наявність судового рішення не позбавляє права позивача на отримання плати за користування відповідачем кредитними коштами, які не повернуті позивачу у відповідності до умов договору та закону.

Аналіз касаційної скарги свідчить про те, що постанова апеляційного суду оскаржується лише в частині відмови у задоволенні вимог позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по процентам в сумі 67 276,14 доларів США та пені за прострочення виконання зобов`язань по тілу кредиту та по процентам за користування кредитними коштами в загальній сумі 2 039 676,83 грн, в іншій частині не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

Позиція інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу № 522/9631/16-ц з суду першої інстанції.

У травні 2019 року справа № № 522/9631/16-ц надійшла до Верховного Суду.

15 квітня 2020 року справа передана судді-доповідачу Дундар І. О.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 01 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1 , укладено Договір про надання споживчого кредиту № 0, за яким позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 280 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01 листопада 2027 року, згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних.

Відповідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору

Погашення нарахованих процентів згідно з пунктом 1.3.4 Кредитного договору відбувається з 01 по 10 (включно) число кожного місяця наступного за тим, за які були нараховані проценти.

01 листопада 2006 року укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме - двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 132, 9 кв м. та житловою 44.6 кв.м.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 червня 2014 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк», заборгованість за кредитним договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 листопада 2006 року у розмірі 288 578 доларів США 45 центів, що еквівалентно за офіційним курсом НБУ станом на 10 грудня 2013 року 2 306 607,54 грн, з яких: 218 767,55 дол. США - заборгованість за кредитом (еквівалентно 1 748 609,03 грн); 60 205,60 дол. США - заборгованість про процентам за користування кредитом (еквівалентно 481 223,36 грн); 3 464,99 дол. США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом( еквівалентно 27 695,66 грн); 6 140,31 дол. США- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості про процентам (еквівалентно 4 9079,49 грн).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зроблено висновок, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Отже, з часу звернення до суду у грудні 2013 року з позовом про стягнення заборгованості, настав строк повернення кредиту, що виключає можливість нарахування процентів після 10 грудня 2013 року.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів залишає касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду в оскарженій частині без змін, оскільки підстави для скасування судового рішення відсутнє.

Керуючись статтями 400, 410 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк», яка підписана представником Рогожіною Іриною Борисівною, залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 04 вересня 2018 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства „УкрСиббанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок заборгованості по процентах в сумі 67 276,14 доларів США та пені за прострочення виконання зобов`язань по тілу кредиту та по процентах за користування кредитними коштами в загальній сумі 2 039 676,83 грн, залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат