Справа № 529/226/19
УХВАЛА

26 червня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гвоздика А. Є.

при секретарі Скрипник Р. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Диканька скаргу ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця Михайліченка В.О. Диканського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Полтавській області щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій неправомірними, скасування постанови від 28.02.2019 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії старшого державного виконавця Михайліченка В.О. Диканського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Полтавській області /далі - щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій неправомірними, скасування постанови від 28.02.2019 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

В обґрунтування своєї заяви вказав, що на підставі виконавчого листа, на виконанні в Диканському РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області знаходиться вирок Київського районного суду від 12.04.2011 року, в частині конфіскації 1/2 частини всього майна ОСОБА_1 .. В подальшому, 20.11.2012 року державним виконавцем Слиньком С.О. складено Акт опису та арешту майна, до якого окрім іншого внесена та арештовано житловий будинок в сільській місцевості, який розташований по АДРЕСА_1 ,земельна ділянка на якій він розташований, та земельна ділянка площею 4,7 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 2 колісних трактора.

03.11.2018 року скаржнику ОСОБА_1 надійшло повідомлення з Диканського РВ ДВС про те, що здійснено оцінку арештованого майна, з якою останній не погодився та у встановлений строк подав заперечення на таку.

28.02.2019 року старшим державним виконавцем Диканського РВ ДВС Михайліченком В.О. винесена постанова про стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження, які становлять 5000 грн.

При цьому, 19.12.2018 року, дружиною скаржника ОСОБА_2 подано позов до суду виключення майна з Акта опису та зняття арешту , визнання за нею права власності на частину майна у спільній власності подружжя, а сама на 2 колісних трактора, який рішенням, суду яке набрало законної сили, задоволено частково.

Вказуючи на те, що стягнення з нього цих витрат є безпідставним, оскільки згідно чинного законодавства такі витрати передбачені при виконанні стягнень грошових коштів чи майна на погашення боргових зобов`язань, але аж ніяк за виконавчим документом про конфіскацію майна за рахунок витрат державного бюджету України, оскільки є виконання додаткового покарання, скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скарго на дії старшого державного виконавця, при цьому просить постанову останнього про стягнення виконавчих витрат скасувати, окрім цього стягти з Диканського РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області кошти в сумі судового збору та витрат на правничу допомогу.

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 та його адвокат Оніпко Т.Є. не з`явилися, а до суду заявник подав письмову заяву в якій вказав, що свою скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задоволити з підстав вказаних у ній.

Державний виконавець Диканського РВ ДВС ГУТУЮ в Полтавській області до суду, до суду не з`явився, однак надіслав клопотання про розгляд вказаної скарги у його відсутність. Проти задоволення скарги заперечує.

Дослідивши матеріали скарги в їх сукупності, вивчивши письмову заяву заявника ОСОБА_1 з приводу задоволення його скарги, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

02 квітня 2011 року вироком Київського районного суду м. Полтави, який було змінено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.02.2012 року, ОСОБА_1 - відповідача по справі було засуджено за ч.2 ст. 368, 69 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією в доход держави 1/2 частини майна.

Виконавчий лист за вказаним вироком щодо конфіскації 1/2 частини майна засудженого ОСОБА_1 - відповідача по справі, знаходиться на виконанні Диканського РВ ДВС ГУТУЮ в Полтавській області (ВДВС Диканського РУЮ ГУТУЮ Полтавської області).

Скаржником ОСОБА_1 оскаржується постанова старшого державного виконавця Диканського РВ ДВС ГТУЮ в Полтавській області щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій проведених саме по виконанню вироку суду про його засудження, тобто судового рішення, яке винесено за правилами КПК.

Статтею 539 КПК України визначено порядок вирішення судом питань, які виникають під час виконання вироку. Проте зазначеною нормою закону не встановлено порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби при виконання вироку суду. Відсутнє і посилання на можливість такого оскарження за правилами ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Дана норма узгоджується з правилами адміністративної юрисдикції, передбаченими частиною другою статті 19 КАС України, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відділ державної виконавчої служби є уповноваженим органом приймати рішення по примусовому виконанню виконавчих документів з підстав, визначених чинним законодавством України. Здійснюючі делеговані йому функції в цій частині, відділ державної виконавчої служби діє як суб`єкт владних повноважень, рішення, дії або бездіяльність якого, його посадових осіб, сторони виконавчого провадження мають право оскаржити у порядку адміністративного судочинства, що відповідає завданням цього судочинства, передбаченим у статті 2 КАС України.

ОСОБА_1 як стороною виконавчого провадження оскаржується постанова, яка винесена по виконавчому провадженню з виконання вироку суду і законами України не встановлено іншого порядку оскарження цих дій, а тому суд приходить до висновку, що такі дії державного виконавця підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства, шляхом подачі відповідного позову, оскільки правило статті 287 КАС України є універсальним.

Ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження по справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вище викладені обставини, а також те, що скаржником ОСОБА_1 оскаржуються дії державного виконавця, вчиненні під час виконання рішення суду, ухваленого відповідно в порядку КПК, в той же час процедура оскарження таких дій до відповідного адміністративного суду прямо передбачена ЗУ "Про виконавче провадження", а отже скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому суд приходить до висновку про закриття провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447, п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, ч. 1 та ч. 2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", суд ,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій старшого державного виконавця Михайліченка В.О. Диканського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції в Полтавській області щодо стягнення витрат на проведення виконавчих дій неправомірними, скасування постанови від 28.02.2019 року про стягнення витрат на проведення виконавчих дій, у зв`язку з тим, що така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: