Постанова

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 760/9806/17-ц

провадження № 61-27039 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - начальник Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук Ольга Григорівна,

заінтересована особа - публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року у складі судді Кушнір С. І. та постанову Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2018 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії

в.о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г., у якій просив скасувати постанову від 24 травня 2017 року

№ 53888584 про перевірку виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог посилався на те, що рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року було визнано незаконним наказ

від 20 квітня 2015 року № 162-П про звільнення його з посади та поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби

ПАТ АБ «Укргазбанк».

10 травня 2017 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу ДВС м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородським С. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 760/9748/15-ц, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 23 січня 2017 року.

Проте постановою від 24 травня 2017 року в. о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві скасовано постанову

№ 53888584 від 10 травня 2017 року, якою було відкрито виконавче провадження, мотивуючи це тим, що у виконавчому листі передбачено виконати дві дії, а саме: визнати незаконним наказ №162-П від 20 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 та поновити останнього на посаді заступника юридичної служби ПАТ АБ «Укргазбанк».

Посилаючись на положення статті 65 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку визначеному статтею 63 Закону, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову.

Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 січня 2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2018 року, скаргу задоволено.

Скасовано постанову в.о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. від 24 травня 2017 року №53888584 про перевірку виконавчого провадження.

Задовольняючи скаргу, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що постанова в.о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. від 24 травня 2017 року № 53888584 про перевірку виконавчого провадження, якою скасовано постанова про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2017 року, є неправомірною, оскільки в.о. начальника не мала права проводити перевірку по заяві боржника.

ПАТ АБ «Укргазбанк»як боржник у виконавчому провадженні у порушення вимог статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» звернувся до в.о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. фактично зі скаргою на дії державного виконавця, а не оскаржив такі дії в судовому порядку, що свідчить про відсутність правових підстав проведення перевірки за вказаною заявою боржника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13 квітня 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» через представника

Шкурат О. М. звернувся до суду із касаційною скаргою на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 29 березня 2018 року, у якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Находження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У лютому 2019 року справу № 760/9806/17 передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 квітня 2020 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Сімоненко В. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована порушенням судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей

4, 74 Закону України «Про виконавче провадження». Так, частиною другою статті 4 вказаного закону передбачено, зокрема, що у разі якщо резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення.

Суди не дослідили обставини, що мають значення для справи, та не звернули належної уваги на те, що згідно з виконавчим листом № 760/9748/15-ц передбачено вчинення двох дій, а саме: визнання незаконним наказу про звільнення ОСОБА_1 та про поновлення його на посаді заступника начальника юридичної служби ПАТ АБ «Укргазбанк».

Таким чином, на думку особи, що подала касаційну скаргу, виконавчий лист містив вчинення двох дій та не підлягав виконанню, оскільки визнання незаконним наказу про звільнення є окремим предметом виконавчих дій.

Відзив на касаційну скаргу

У серпні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Відзив обґрунтовано безпідставністю доводів касаційної скарги та законністю і вмотивованістю висновків судів про задоволення скарги, що відповідають також правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду

від 16 липня 2018 року у справі № 760/10807/17.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 10 жовтня 2016 року було визнано незаконним наказ від 20 квітня 2015 року № 162-П про звільнення ОСОБА_1 з посади та поновлено останнього на посаді заступника начальника юридичної служби ПАТ АБ «Укргазбанк».

На виконання вказаного рішення суду 23 січня 2017 року Солом'янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист.

10 травня 2017 року державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородським С. М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53888584 з примусового виконання виконавчого листа № 760/9748/15-ц, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 23 січня 2017 року про визнання незаконним наказу № 162-П

від 20 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи та поновлення останнього на посаді заступника начальника юридичної служби

ПАТ АБ «Укргазбанк».

24 травня 2017 року ПАТ АБ «Укргазбанк»звернувся до виконуючого обов`язки начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби

м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

Пилипчук О. Г. зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вангородського С. М. щодо відкриття виконавого провадження згідно з постановою від 10 травня 2017 року ВП № 53888584; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця закрити виконавче провадження № 53888584.

Постановою від 24 травня 2017 року № 53888584 в. о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

Пилипчук О. Г. скасовано постанову від 10 травня 2017 року № 53888584, якою було відкрито виконавче провадження та зобов`язано державного виконавця Вангородського С. М. привести виконавче провадження №53888584 у відповідність до вимог пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

25 травня 2017 року ОСОБА_1 направлено повідомлення № 51798 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

30 травня 2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження щодо поновлення на роботі.

31 травня 2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Козаком Р. П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54041907 з примусового виконання виконавчого листа №760/9748/15-ц, виданого Солом`янським районним судом міста Києва 23 січня 2017 року, про визнання незаконним наказу №162-П від 20 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи та поновлення останнього на посаді заступника начальника юридичної служби ПАТ АБ «Укргазбанк».

Мотивувальна частина.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» № 460-ІХ від 15 січня 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних

Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, Верховний суд у складі колегії суддів Третьої судової палати касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті

19 Конституції України).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені права та обов`язки державного виконавця.

Зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних постанов) рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.

Крім того за змістом абзацу 2 пункту 2 розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (в редакції на час винесення начальником ВДВС оскаржуваної постанови) начальник відділу державної виконавчої служби - має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (в редакції на час винесення начальником ВДВС оскаржуваної постанови) про проведення перевірки виконавчого провадження та витребування його матеріалів відповідною посадовою особою виноситься вмотивована постанова, в якій зазначаються у тому числі підстави витребування виконавчого провадження та обставини, що зумовили проведення перевірки.

У справі, що переглядається, підставою для винесення оскаржуваної постанови в. о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. скасовано постанову від 10 травня 2017 року

№ 53888584 про відкриття виконавчого провадження, була заява (скарга) ПАТ АБ «Укргазбанк» як боржника у виконавчому провадженні на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Вангородського С. М.

При цьому в. о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. не врахував, що за змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» боржник у виконавчому провадженні має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця до суду, який видав виконавчий документ або, в передбачених законом випадках, до відповідного адміністративного суду.

Начальник відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець не наділений повноваженнями щодо проведення перевірки виконавчого провадження за заявою боржника (крім виправлення граматичних чи арифметичних помилок) та розглядати скарги боржника на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Таким чином, з урахуванням зазначених вимог закону, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного та вмотивованого висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , скасування постанови в. о. начальника Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пилипчук О. Г. від 24 травня 2017 року № 53888584 про перевірку виконавчого провадження.

Посилання касаційної скарги на те, що виконавчий лист містив вчинення двох дій та не підлягав виконанню, оскільки визнання незаконним наказу про звільнення є окремим предметом виконавчих дій, що свідчить про незаконність постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, є безпідставними, оскільки боржник не скористався своїм процесуальним правом та не оскаржив зазначену постанову в судому порядку, а тому вона не є предметом розгляду у цій справі.

Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, внаслідок чого ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення.

Посилання у касаційній скарзі як на підставу для скасування оскаржуваних судових рішень зводяться до незгоди заявника з висновками судів.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження апеляційним судом та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом апеляційної інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної

інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 26 січня 2018 року та постанову Апеляційного суду м. Києва від 29 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров