ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5609/17
провадження № 2/753/83/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Лавро А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання квартири особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2017 позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою про визнання майна його особистою приватною власністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 первісні позовні вимоги підтримали, зустрічний позов не визнали та пояснили суду, що за час шлюбу позивач та відповідач придбали квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що після припинення сімейних відносин сторони не дійшли згоди щодо поділу спільного майна подружжя, позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаної квартири. Також позивач та її представник зазначили, що відповідач ОСОБА_2 не надав доказів того, що спірна квартира була придбана за його особисті кошти та кошти його матері ОСОБА_6 ..

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_7 підтримали свої позовні вимоги по зустрічному позову, просили їх задовольнити. В задоволенні первісної позовної заяви просили відмовити та пояснили суду, що за час шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_2 був власником 1/2 частини вказаної квартири, з яких 1/6 частина квартири була отримана ним у спадщину, а 1/3 частини квартири 31.03.1993 отримана шляхом приватизації. За аналогічними підставами мати відповідача ОСОБА_6 набула право власності на такий же розмір майна. 21.11.2000 ОСОБА_2 та його мати ОСОБА_6 продали квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та за кошти отримані від її продажу придбали квартиру АДРЕСА_1 , яку зареєстрували на ім`я ОСОБА_2 , та квартиру АДРЕСА_4 , яку зареєстрували на ім`я ОСОБА_6 .. Також ОСОБА_2 суду пояснив суду, що спірна квартира АДРЕСА_1 придбана за його особисті кошти, які набуті ним до шлюбу, а ОСОБА_1 за час шлюбу не працювала, свого внеску у придбання спірної квартири не здійснила.

Суд, вислухавши сторін по справі, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

12.07.1997 було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 16.06.2016 року даний шлюб був розірваний рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області по справі № 362/2275/16-ц (а.с. 7).

Мати відповідача по первісному позову ОСОБА_2 - ОСОБА_6 працювала двірником житлово-експлуатаційної контори і як працівник ЖЕКу отримала ордер на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що не заперечується сторонами по справі та їх представниками.

Квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 54,4 кв.м., була приватизована на трьох осіб в рівних долях - ОСОБА_2 та його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 29.04.1999, виданого завідуючою Четвертої Київської державної нотаріальної контори Бірюк О.А., та договором купівлі - продажу квартири серії АВН № 210306 від 21.11.2000, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори Горшковою О.Ф. (а.с. 38-39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 помер.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НОМЕР_1 від 29.04.1999 спадкоємцями ОСОБА_8 стали його син ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_6 , які отримали в спадщину по 1/6 частині квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кожний (а.с. 38).

Тобто в період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_2 був власником 1/2 частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (з яких 1/6 частина квартири була отримана у спадщину, а 1/3 частини квартири 31.03.1993 отримана шляхом приватизації, до шлюбу). За аналогічними підставами мати відповідача ОСОБА_6 набула право власності на такий же розмір майна (а.с. 38, 39).

Відповідно до договору купівлі - продажу квартири серії АВН № 210306 від 21.11.2000, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Київської державної нотаріальної контори Горшковою О.Ф., ОСОБА_2 та ОСОБА_6 продали квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 . У п. 3 вказаного договору зазначено, шо продаж квартири вчинено за 6000,00 грн. (39).

Як пояснив відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 , а також три свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які були допитані у судовому засіданні, дана квартира була продана за 20000,00 доларів США, а ціна в розмірі 6000,00 грн. була значно занижена з метою зменшення оподаткування при посвідченні договору купівлі-продажуданої квартири.

Через 9 днів після продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 за отримані від її продажу грошові кошти придбав квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 45,23 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу серії АВО № 289097 від 13.11.2000, посвідченого державним нотаріусом Двадцять другої київської державної нотаріальної контори Тесленко Ю.П. та зареєстрованого за № 2-5712 (а.с. 40).

18.12.2000 за кошти отримані від продажу частини квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , мати відповідача ОСОБА_6 придбала квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 14,80 кв.м. (а.с. 41).

Обставини придбання ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 та придбання ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_4 у судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пояснивши, що вказані дві квартири набуті виключно за кошти від продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін, у тому числі за рахунок майна, набутого одним з подружжя до шлюбу, яке є його особистою приватною власністю, у придбання (набуття) майна. Якщо в придбання (будівництво) майна вкладено, крім спільних коштів, особисті приватні кошти однієї зі сторін, то частка в такому майні відповідно до розміру внеску є її власністю.

Головним критерієм поділу майна як об`єкта права спільної сумісної власності є припинення правовідносин спільної сумісної власності між колишніми учасниками і припинення відносин спільної власності взагалі (частина третя статті 372 ЦК України); в разі поділу кожен учасник має право одержати в натурі ту частину спільного майна, яка відповідає його частці у спільному сумісному майні.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 08.11.2017 по справі № 1512/17004/2012.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надала суду доказів придбання спірної квартири за спільні кошти подружжя, а також з моменту укладення шлюбу до дати придбання квартири вона ніде не працювала, будь-які доходи не отримувала, окрім того в судовому засіданні достеменно встановлено і не спростовано доказами факт придбання спірної квартири за рахунок коштів, отриманих від продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка була особистою приватною власністю ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання спірної квартири спільною сумісною власністю подружжя у розумінні статей 60, 61 СК України та її поділу, а тому у первісних позовних вимогах слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 60,70 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Зустрічний позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :