Справа № 296/6020/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" червня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Рожкової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Могилевець В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

1.1. 19.06.2019 ОСОБА_2 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із позовом до ОСОБА_1 , в якому просила позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

1.2.Поданий позов обґрунтовувався тим, що позивач з 08.11.20011 перебувала у шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 . Рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 07.09.2017 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину для подальшого виховання залишено при матері ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу відповідач крім аліментів, які платив невчасно, іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та не надає, життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні. Дитина має статус «дитини-інваліда» та потребує домашнього догляду, щорічної госпіталізації для планового лікування у Житомирській обласній психіатричній лікарні №1, але відповідач добровільно не надає згоди, чим порушує право дитини на отримання медичної допомоги.

1.3. Посилаючись на те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця проживання позивача та дитини, при цьому, з боку позивача не створювались перешкоди у спілкуванні сина з батьком та участі останнього у його вихованні, однак батьківські обов`язки відносно своєї дитини відповідач не виконує, тому позивач звернулась до суду з позовом.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 22.07.2019 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №296/6020/19, справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження (а.с.34).

2.2. 07.10.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на безпідставність позовних вимог та невідповідність вказаних в позовній заяві обставин дійсності. Зазначив, що позивач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином. На прохання позивача щодо лікування сина одразу підписує всі необхідні дозволи. Вчасно сплачує аліменти, на день народження сина додатково відправляє кошти на подарунки. При цьому, його дії не підпадають до передбачених статтею 64 Сімейного кодексу України, підстав для позбавлення батьківських прав. Наголосив, що не попереджався органом опіки та піклування про необхідність зміни ставлення до дитини, що є необхідним доказом у справі для позбавлення батьківських прав (а.с.37).

2.3. 11.10.2019 позивач ОСОБА_2 подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, у 2018 році стан здоров`я сина різко погіршився, потрібна була негайна госпіталізація, а зв`язок з відповідачем був втрачений, оскільки його номер телефону був недійсний, а будинок, де раніше проживав відповідач, проданий. Дитині потрібна увага та піклування з боку батька, однак зі сторони відповідача відсутні батьківські почуття до сина. Наголосила, що не чинить та не чинила перешкоди у спілкуванні батька з сином, оскільки свою адресу проживання не змінювала, кожного дня з сином перебуває на свіжому повітрі біля будинку, а відповідач проінформований про навчальний дошкільний заклад, де до серпня 2019 виховувався ОСОБА_4 . У відповіді також зазначено, що, відповідач не звертався до органу опіки та піклування та не подавав заяв до служби у справах дітей за місцем проживання дитини про усунення перешкод у спілкуванні з сином та визначення способу участі у вихованні. При цьому, відповідачем не надано жодних доказів та документів на підтвердження обставин, вказаних у відзиві на позовну заяву (а.с.42-43).

2.4. В судовому засіданні 16.10.2019 протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2019; задоволено клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.50,51).

2.5. 17.10.2019 позивачем подано до суду довідку про отримання аліментів, видану 16.10.2019 Корольовським ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області та копії чеків (а.с.57-67).

2.6. В судовому засіданні 17.12.2019 свідок ОСОБА_5 пояснила, що родину знає з 2016 року, оскільки остання перебувала на обліку, як малозабезпечена. Батька дитини не бачила, лікуванням ОСОБА_8 займається його мама ОСОБА_2

2.7. Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 17.12.2019 зазначив, що з позивачем та відповідачем перебуває у дружніх стосунках, однак ОСОБА_1 не бачив близько двох років. Лікуванням ОСОБА_8 займається позивач.

2.8. 30.04.2020 від позивача ОСОБА_2 надійшла заява, у якій позивач просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.97).

2.9. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, просив не позбавляти його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

2.10. Представник третьої особи ОСОБА_9 30.0.4.2020 через канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутності, до заяви долучив висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки і піклування, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а.с.95,96).

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Житомирі у сторін народився син ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис за № 1812 (а.с.9).

3.2. 07.09.2017 шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину для подальшого виховання залишено при матері ОСОБА_2 , та з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 03.07.2017, що стверджуються копією рішення Богунського районного суду м. Житомира, справа№ 295/7148/17 (а.с.11).

3.3.Малолітній ОСОБА_3 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , що стверджується довідкою, виданою 01.03.2019 Комунальним підприємством «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство №5» Житомирської міської ради (а.с.10).

3.4. Відповідно до виконавчого листа № 295/7148/17, виданого Богунським районним судом м. Житомира 07.09.2017, ОСОБА_2 дійсно отримує аліменти від ОСОБА_1 за період з 01.07.2017 по 01.01.2019, що стверджується довідками, виданими 04.03.2019 та 16.10.2019 Корольовським відділом державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.12, 58).

3.5. Відповідач ОСОБА_1 за період з 03.07.2017 по 01.10.2019 має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7500, 00 грн. (а.с.101-102, 103)

3.6. Згідно з посвідченням серії НОМЕР_2 , виданого 29.07.2016 УСЗН Богунської районної ради м. Житомира Житомирської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус «дитина інвалід», законним його представником є позивач ОСОБА_2 (а.с.13).

3.7. Дитина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має діагноз ранній дитячий аутизм, що стверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого, направленням на госпіталізацію у психіатричну лікарню, консультативним висновком спеціаліста, медичним висновком про дитину-інваліда до 18 років №7/24, № 31 (а.с.15-23, 46-49).

3.8. Відповідач ОСОБА_1 надавав згоду на те, щоб його малолітнього сина періодично відповідно до стану здоров`я та діагнозу оглядали, проводили обстеження та спостереження лікарі, а також на проходження лікування та реабілітацію в реабілітаційних центрах. Згоду було надано на лікування на протязі одного року, а саме до 2 серпня 2018 року, що стверджується заявою ОСОБА_1 , посвідченою 02.08.2017 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Малярчук Т.І. (а.с.14).

3.9. Адріан- ОСОБА_10 відвідує Житомирський дошкільний навчальний заклад № 45 з 01.09.2016 та перебуває на інклюзивній формі навчання, що підтверджується характеристикою вихованця ЖДНЗ №45 (а.с.24).

3.10. Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки і піклування, відповідно до статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" надає згоду позивачу на госпіталізацію та лікування ОСОБА_3 у Житомирській обласній психіатричній лікарні №1, що стверджується листом № 21/60 від 03.01.2019 (а.с.25).

3.11. Відповідач ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, з питання призначення йому днів та годин зустрічей із малолітнім сином не звертався, що стверджується листом служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради від 11.10.2019 (а.с.45).

3.12. Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.02.2020 затверджено висновок щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.95).

3.13. ОСОБА_11 з 16.01.2020 працює в ФОП ОСОБА_12 на посаді кухаря та графік його роботи становить з 08:00 до 22:00 (а.с.107).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. Стаття 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

4.2. Згідно статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

4.3. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

4.4. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

4.5. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

4.6. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

5.1. Встановлено, що між сторонами у справі виникли спірні правовідносини з приводу виконання відповідачем батьківських прав та позбавлення таких прав.

5.2. Як зазначалося сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який після розірвання шлюбу між батьками залишився проживати разом з матір`ю ОСОБА_2

5.3. законним представником ОСОБА_3 є його матір - позивач ОСОБА_2

5.4. З відповідача за рішенням суду стягуються аліменти на ОСОБА_3

5.5. Станом на 03.07.2017 по 01.10.2019 відповідач хоч і мав заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 7500, 00 грн., але згідно розрахунку державного виконавця відповідачем сплачено коштів в якості аліментів в сумі 37 500 грн., що на думку суду свідчить про намагання відповідача сплачувати аліменти та погашати заборгованість.

5.5. Під час судового розгляду встановлено, що відповідач має бажання бачитись та спілкуватись зі своїм сином, однак, з різних об`єктивних причин такі зустрічі відбуваються не часто, оскільки сторони перебувають у напружених стосунках. З пояснень відповідача встановлено, що він все ж мав зустрічі з сином 23.06.2019, близько Нового року та у квітні 2020.

5.6. Суд також враховує, що у серпні 2016 у будинку, в якому мешкав відповідач з матір`ю сталася пожежа, внаслідок якої були знищені всі речі, документи та весь будинок (а.с.109-110), а тому заслуговують на увагу доводи відповідача, що він також перебував у складному психоемоційному стані останні роки, що спричинило конфліктні ситуації з позивачем з приводу виховання та спілкування з дитиною.

5.7. Письмові пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які зазначили, що відповідач, який є батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_10 життям останнього не цікавиться, (а.с.26-29) судом до уваги не приймаються, оскільки такі пояснення не засвідчені у встановленому законодавством порядку.

5.8. Суд враховує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

5.9. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).

5.11. У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

5.12. У рішенні по справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09) Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (параграф 100).

5.13. Враховуючи досліджені по справі докази та обставини, судом не встановлено винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїми обов`язками,

5.14. Виходячи з того, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яке тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька, так і для дитини (ст. 166 СК України), а також те, що позбавлення батьківський прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків суд, враховуючи встановлені обставини, характер поведінки відповідача, який з`являвся в судові засідання, його бажання брати участь у вихованні дитини, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

5.15. При цьому суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність зміни свого ставлення до виховання дитини. На думку суду, таке вирішення спору надасть можливість відповідачеві усунути його негативні наслідки у взаємовідносинах із сином та буде дійсно сприяти захисту інтересів дитини.

VІI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав.

Попередити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про необхідність змінити ставлення до виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Контроль за виконанням ним батьківських обов`язків покласти на орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_2

проживає за адресою:

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_3

Відповідач:

ОСОБА_1

проживає за адресою:

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_4

Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору:

орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради,

місцезнаходження за адресою:

м. Житомир, майдан С.П. Корольова, 4/2

Повний текст рішення складено12.06.2020.

Cуддя О. С. Рожкова