Справа №345/2133/20
Провадження № 2-о/345/50/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого - судді Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

заявник - ОСОБА_1

представник заявника - ОСОБА_2

заінтересована особа - ОСОБА_3

представник зацікавленої особи: Служби у справах дітей Калуської міської ради - Бідюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Калуської міської ради про видачу обмежувального припису, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_3 , яким протягом шести місяців визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 або контактувати з нмми через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заяву мотивує тим, що вона є матір`ю сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4 . З батьком сина вона у шлюбі не перебувала. Тривалий час ОСОБА_3 вчиняє психологічне і фізичне насильство проти неї та її дитини, а саме: вчиняє погрози фізичної розправи, знищення особистих речей, принижує, ображає у нецензурній формі та заподіює тілесні ушкодження. Все це відбувається в присутності дитини, у зв`язку з чим заявниця зверталась за допомогою до психолога. Під час зустрічі з батьком дитини страждає. Таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини та породжує у неї ряд хворіб. 28.05.2020 року складено акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення. В даному акті зазначено, що жінка з дитиною потребують консультацій практичного психолога. Також ОСОБА_3 постійно висловлюється образливо та нецензурно, публічно ображає ОСОБА_1 та її дитину.

З приводу конфліктів заявниця неодноразово зверталась із заявами до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, а також зверталась за психологічною допомогою до Управління в справах сім`ї, молоді, фізичної культури і спорту Калуської міської ради.

Так 24.05.2020 року близько 19.20 год. в ході телефонної розмови із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 обзивав її образливими та нецензурними словами, кричав на неї, вчинив відносно неї психологічне насильство. Вона звернулась до Калуського ВП ГУНН з при воду вчинення конфлікту ОСОБА_3 . Відносно ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення. 10.06.2020 року Постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також 24.05.2020 року заведена спеціальна картка обліку факту вчинення домашнього насильства. ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку в Калуському відділі поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, як особа, яка вчинила домашнє насильство.

Після цього ОСОБА_3 своєї поведінки не змінив, продовжує вчиняти скандали, вживаючи при цьому нецензурну лексику, погрожує фізичною розправою та заподіює тілесні ушкодження.

Вважає, що вона з дитиною є такими, що зазнали домашнє насильство, існують реальні ризики отримання тілесних ушкоджень та психологічних травм в майбутньому, а тому звернулася з даною заявою до суду.

Представник заявниці та заявниця в судовому засіданні заяву підтримали та просять її задоволити.

ОСОБА_3 суду пояснив, що у матеріалах справи відсутні докази про постраждалих осіб та не встановлено випадків домашнього насильства відносно ОСОБА_1 та їхнього неповнолітнього сина, а також ризиків настання насильства у майбутньому. Усі конфлікти, які ОСОБА_1 наводить у своїй заяві, виникли виключно за її ініціативою, адже заявниця свідомо та вперто провокує його на скандал для тог, щоб у подальшому поскаржитись на нього у поліцію та службу у справах дітей, задля того, щоб не дати йому спілкуватись з дитиною. В свою чергу, він жодного разу не з`являвся за дитиною в нетверезому стані, ніколи не підвищував голос на свого сина, завжди поводив себе виховано та стримано. Свого сина ОСОБА_4 він дуже любить та намагається бути для нього хорошим батьком. У відведений для їхнього спілкування час, він забирає дитину до себе додому, годує його та купує усі необхідні речі, продукти харчування іграшки. Також на вихідні вони часто подорожують, їздять на відпочинок у гори, в село до друзів. Також пояснив, що опис, який надала психолог про те, що у ОСОБА_4 підвищений рівень тривожності щодо батька, може бути спричинений тим, що перед його приходом мама постійно налаштовує сина проти нього та говорить про нього різні образливі речі. В свою чергу, безпосереднє спілкування з сином у них завжди проходить у теплій та дружній атмосфері, дитина із задоволенням проводить з ним час, а він як батько робить все для того, щоб сину було комфортно та спокійно із ним. Тому, вважає, що подана заява ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо його спілкування з дитиною є грубим порушенням його прав як батька малолітнього ОСОБА_4 , щодо якого він сумлінно виконує свої батьківські обов`язки. Просить у задоволенні заяви відмовити.

Представник зацікавленої особи Служби у справах дітей Калуської міської ради Бідюк Т.М. не заперечила щодо задоволення даної аяви.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_3 являється батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - (а.с.10).

Згідно копії акту з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення, підтверджено факт насильницьких дій ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 та її спільної дитини сина ОСОБА_4 (а.с. 5).

Відповідно до повідомлення Служби у справах дітей «Про перевірку повідомлення про вчинення насильства», вбачається, що ОСОБА_1 зверталась до Служби у справах дітей про вчинення насильства відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , зі сторони її колишнього співмешканця ОСОБА_3 . У зверненні повідомляється, що ОСОБА_3 обзиває маму нецензурними словами у присутності дитини, шарпає дитину, коли хлопчик не хоче йти до батька відповідно до встановленого графіку побачень, та каже дитині, що мама його не любить, чим завдає дитину психологічної травми - (а.с.6).

24.05.2020 року заведена спеціальна картка обліку факту вчинення домашнього насильства. ОСОБА_3 перебуває на профілактичному обліку в Калуському відділі поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, як особа, яка вчинила домашнє насильство - (а.с.7).

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №5525, ОСОБА_1 зверталась до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області із письмовою заявою у якій просила прийняти міри до колишнього співмешканця ОСОБА_3 , який 06.06.2020 року проти волі її сина ОСОБА_4 , забрав останнього у піжамі не зважаючи на те, що дитина плакала і не хотіла йти з ним - (а.с.12).

Відповідно до постанови Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10.06.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Згідно даної постанови ОСОБА_3 24.05.2020 року близько 19.20 год. в ході телефонної розмови із ОСОБА_1 , обзивав її образливими та нецензурними словами, кричав на неї, вчинив відносно неї психологічне насильство. Також в постанові зазначено, що ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, просив суворо не карати, вказав, що сварки із колишньою дружиною виникають з приводу виховання малолітнього сина - (а.с.13).

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст.1цього Закону домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до ч. 2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя.

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

За п. 9 ч.1 ст.1 цього ж Закону оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Матеріалами справи підтверджується вчинення ОСОБА_3 фізичного насильства відносно ОСОБА_1 та їхньої дитини, що свідчить про наявність ризику повторного вчинення домашнього насильства. За таких обставин вимоги заявника про видачу обмежувального припису щодо обмеження прав кривдника і покладення на нього обовязків є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 4 ст. 26Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. З урахуванням обставин справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що встановлення відповідних обмежень суттєво не позначиться на правах ОСОБА_3 , як батька, брати участь у вихованні дитини і водночас запобігатиме вчиненню ним домашнього насильства.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.5 ст. ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» за заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до вимог ст. 141ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263 265, 350-1, 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, -

р і ш и в :

Заяву - задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України.

Встановити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 та покласти на нього наступні обов`язки на строк 6 місяців: заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 ; обмежити спілкування з постраждалою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) постраждалих осіб ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 ; заборонити наближатися ближче 100 метрів до місця роботи постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалих осіб, якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; заборонити вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс - повідомлення) з постраждалими особами ОСОБА_1 та малолітньою дитиною ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області та Калуської міської ради для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , українця, громадянина України - на профілактичний облік.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: