Провадження № 2-др/521/6/20
16 червня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Вікленко Ю.П.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Філатова, 92», в особі голови правління Гальченко Лілії Вікторівни про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,
Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 липня 2019 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Филатова, 92», в особі голови правління Гальченко Лілії Вікторівни про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2020 року рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 23 липня 2019 року залишено без змін.

Відповідачзвернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що при ухвалені рішення судом не вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 23 липня 2019 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Филатова, 92», в особі голови правління Гальченко Лілії Вікторівни про зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 04.02.2020 року рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 23 липня 2019 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою

учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним

із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом

на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Так, відповідачем надано на підтвердження заявленої вимоги, квитанції по сплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, на загальну суму 13012,00 грн.

Згідно ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме копії посвідчення, позивач по справі ОСОБА_1 , є інвалідом ІІ групи та відноситься до категорії осіб, які згідно ЗУ «Про судовий збір», звільнені від сплати судових витрат.

Посилаючись на викладене, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

На підставі викладеного керуючись ст. 220 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

В задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя О.Д. Коблова