КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/970/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м.Києва від 16 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну порядку та способу стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що на підставі рішення суду з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягуються аліменти у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Однак, позивач вважає, що вказаний розмір аліментів не відповідає потребам дитини та є значно меншим від того, що має забезпечувати батько.

Відтак, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів шляхом стягнення з відповідача 1/2 частки з усіх видів доходів (заробітку) батька, але не менше 2000 грн., щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що судом першої інстанції не враховані надані в судовому засіданні докази, що є порушенням ЦПК України, а саме розрахунки витрат на дитину від 03.07.2019 року.

Даний розрахунок містить детальний розпис витрат з додаванням всіх розрахункових документів, а саме: на харчування 8394 грн; іграшки 1344 грн; витрати на одяг та взуття для дитини в сумі 1690 грн.; витрати на духовний розвиток в сумі 780 грн. Даний розрахунок судом не перевірено.

Окрім того зазначає, що судом не враховано того, що не здійснюється індексація аліментів, оскільки вони визначені у твердій грошовій сумі, вказує, що з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів у відповідача суттєво зросли доходи і на даний час мали зрости аліменти. Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться нею, не бере участі у витратах на лікування і оздоровлення.

Зазначає, що її позов не пов`язаний зі збільшенням суми сплачуваних аліментів, а має на меті прив`язку до мінімальної заробітної плати відповідача, щоб не відбулось знецінення призначених аліментів.

Просила скасувати рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що з своєї сторони робить посильний вклад та віддає майже половину заробітку аліментів на дитину.

На даний час працює у ТОВ «Міськбудінвест» відповідно до довідки про доходи за 2018 рік від 04.04.2019 року №12 розмір доходу за рік після сплати податку складає 52042,55 грн., з яких видатки на аліменти 24600 грн.

Відповідно до ч.І ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.І. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.І3 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року шлюб між сторонами розірвано, (а.с. 9)

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.11.2015 року позов ОСОБА_1 задоволеночастково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 08.09.2015 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач заперечував щодо задоволення позову, зазначав, що 1/2 частина аліментів від його заробітку буде унеможливлювати нормальне матеріальне забезпечення самого відповідача.

Так, відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 , його середньомісячна заробітна плата становить від 4233,06 грн. до 6526,09 грн. Враховуючи щомісячне стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., до сплати йому нараховується від 1347,61 грн. до 3193,50 грн. (а.с. 37).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач жодним належним та допустимим доказом не довела, що змінились обставини, які існували на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн щомісячно.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а саме відповідно до ст.. 182 у разі зміни обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів.

Згідно з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 143цс 13 від 05.02.14: з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Як на підставу для зміни способу аліментів заявник посилається на те, що відповідач не бере участі в духовно-естетичному розвитку дитини.

Згідно ст.. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Отже такі доводи позивача щодо витрат на розвиток дитини не можуть враховуватися при визначенні зміни розміру/способу стягнення аліментів, оскільки такі обставини підлягають з`ясування при визначенні участі батьків у додаткових витратах, а не при визначенні розміру аліментів.

Крім цього не приймаються до уваги і доводи позивача щодо нездійснення індексації аліментів, оскільки розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, індексується у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб у встановлений законодавством спосіб і на визначення розміру/способу аліментів не стосується.

Дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У даній справі на день подачі позову 15.11.2018 року та час постановлення рішення суду першої інстанції 16 вересня 2019 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років не перевищує 1699 грн.

Прожитковий мінімум - це вартісна оцінка споживчого кошика,у якому мінімальний набір продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, необхідних для забезпечення здоров`я людини та життєдіяльності.

Аліменти, які стягуються з відповідача перевищують цей розмір та обставини, які враховуються при визначенні розміру/способу виконання, встановлені ст.. 182 СК України, з моменту визначення розміру аліментів не змінились.

За таких обставин, суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову, оскільки підстав для зміни розміру/способу аліментів позивачем не надано. Належних, допустимих доказів для зміни розміру/способу аліментів позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Враховуючи викладене, суд обґрунтовано дійшов висновку, що позивач не довела, що змінились обставини, які існували на час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно, оскільки доказів зміни цих обставин не надала, у справі таких доказів не має.Доводи апеляційної скарги вказаних висновків не спростовують.

Суд першої інстанції встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 16 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.З ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченка