Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/247/20
Провадження № 2/382/390/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та зміну способу та розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до Яготинського районнного суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та зміну способу та розміру стягнення аліментів, в котрому зазначила. що 01 червня 2005 року вона зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області з відповідачем. Від спільного сімейного життя вони мають малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не склалося, сім`я розпалася. 10 березня 2010 року шлюб між ними було розірвано, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області зроблено запис № 24. Вона проживає в будинку АДРЕСА_1 з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сином - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та чоловіком - ОСОБА_7 . В зв`язку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за дитиною вона на даний час не працює та жодного іншого доходу ні вона, ні її донька не мають. Донька, ОСОБА_5 перебуває на обліку в поліклініці Яготинської центральної районної лікарні з діагнозом: здорова. Відповідач працює, однак де саме, їй не відомо. Відповідач проживає в квартирі АДРЕСА_2 з жінкою - ОСОБА_3 та донькою - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Нею були понесені витрати на термінове медичне дослідження та подальше лікування, що склало 18 135 грн. 69 коп., згідно квитанцій, які додані до позовної заяви. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини. Враховуючи те, що (на той час) донька потребувала термінового медичного дослідження, вважає, що половину вартості цих витрат відповідач зобов`язаний відшкодувати, оскільки ці витрати пов`язані з охороною здоров`я спільної дитини. Витрати на купівлю комбінезону та куртки жіночої на суму склали 1 248 грн. Таким чином, загальна вартість додаткових витрат, які батьки дітей повинні нести разом та які понесла лише вона складає 19 383 грн. 69 коп. Вважає, що 50% від цієї суми, а саме 9 691 грн. 84 коп., їй повинен сплатити відповідач, відповідно до його законного обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину. З 30 жовтня 2009 року відповідач є платником аліментів на утримання дитини в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття на підставі рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2009 року. На даний час на утримання дитини сплачується 500 грн., що явно не забезпечує нормальний розвиток дитини. Враховуючи, що за цей період змінилося законодавство щодо встановленого розміру аліментів, а також що в зв`язку з перебуванням у декретній відпустці по догляду за дитиною вона не працює, в зв`язку з чим не може забезпечити потреби дитини просила змінити спосіб та розмір стягнення аліментів, які стягуються згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 листопада 2009 року, з ОСОБА_2 на її користь на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із твердої грошової суми в розмірі 500 грн. щомісяця, на 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 9 691 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто одна) грн. 84 коп.

В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач вимоги позивачки не визнав, та пояснив, що він не зареєстрований як приватний підприємець, на даний час, в зв`язку із оголошеним в країні карантином, не працює, допомагав матеріально коли міг та регулярно сплачував аліменти.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові пояснення в яких зазначила, що у неї та відповідача теж є малолітня дитина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказала, що аліменти на користь позивачки її чоловік сплачує вчасно та відповідно до чинного законодавства, заборгованості не має, доходи не приховує, в рахунок додаткових витрат сплачував позивачці кошти на депозитний рахунок виконавчої служби. В задоволенні вимог позивачки просила відмовити.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають до часткового задоволення.

Стаття 180 СК України встановлює обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, способи виконання такого обов`язку визначаються за домовленістю між ними відповідно до норми ст. 181 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст.185 СК України закріплене правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо).

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Отже, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09.

Зазначене положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частина 1 ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N З "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст., 181,183,184,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч, з ст. 181 СК України).

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Це підтверджується правовою позицією Верховного Суду України висловленій у постанові від 5 лютого 2014 р. у справі N 6-143цс13., ухвала ВССУ від 02.04.2014 року 6-10175цс14).

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 92 (а.с.6,.9.).

10 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції зроблено актовий запис № 24 (а.с.7).

Із свідоцтва про шлюб (а.с.14) вбачається, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 08 грудня 2017 року укладено шлюбу, про що Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 162. Як видно із свідоцтва про народження дитини у ОСОБА_7 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась дитина ОСОБА_6 (а.с.15, 16).

Із протоколів досліджень, консультативних висновків спеціалістів, рекомендацій лікарів, виписки із медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 проведено ряд медичних досліджень та аналізів, та призначено лікування (а.с. 7-12).

Із постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що 25.11.2009 року відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Яготинського районного суду №2-785 виданого 2009 року, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів в розмірі 500 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.13).

Із чеків та розрахунку (а.с.17-21) вбачається, що додаткові витрати позивачки склали 19383,69 грн.

Із свідоцтва про народження (а.с.29) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області зроблено актовий запис № 174.

Із розрахунку заборгованості боржника вбачається, що ОСОБА_2 не має заборгованості по сплату аліментів, а також, що має переплату в розмірі 3124,90 грн. (а.с.30 ).

Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків вбачається, що ОСОБА_2 раніше працював (а.с.31).

Пункт 1 ст. 3 ч.1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року передбачає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п.2 дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Пунктом 2 ст. 27 ч. 1 Європейської Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року визначено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи обставини справи, матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я, наявність утриманців, вимоги ст.ст. 182, 185 СК України, ч. 5 ст. 183 СК України, та Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», Конвенцію про права дитини, позов необхідно задовільнити частково.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХII від 27.02.1991 року, ст.ст. 185, 180 - 183, 192, 191 СК України, Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини та зміну способу та розміру стягнення аліментів, задовольнити частково.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , установивши його у вигляді частки від щомісячного грошового доходу ОСОБА_2 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , не працюючого, але працездатного, аліменти на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з вступу рішення в законну силу.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця м.Київ, зареєстрованого АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_1 додаткові витрати на неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі 9691 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто одну) гривню 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Повне рішення виготовлено 30.06.2020 року.

Суддя Кисіль О.А.