Справа № 226/706/20
Провадження №2/226/363/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

22.06.2020 Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Козлової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мирнограді у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором застави,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором застави, в якій вказав, що 23.08.2013 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №464/08/2013/0317, відповідно до умов якого банк надав позичальникові кредит в сумі 125991,00 грн на строк з 23.08.2013 по 22.08.2020 із сплатою 16,9% річних для придбання автомобіля марки «DYD» моделі G-6 2012 року випуску. В забезпечення виконання зобов`язання за договором сторонами було укладено договір застави №2203/138-А від 23.08.2013. Предметом застави є вказаний вище автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що належить заставодавцю на праві власності. Всупереч вимогами договору відповідач не надав банку будь-яких доказів укладання/дійсності договору страхування предмету застави та сплати страхових платежів за таким договором за період з 23.08.2014 по 03.09.2019. Оскільки ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено заборону нарахування пені та/або штрафів саме на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики, а штраф, який просить стягнути позивач, є штрафом за невиконання умов договору застави щодо страхування предмету застави, який не є за своєю правовою природою ані кредитним договором, ані договором позики, просить стягнути з відповідача штраф за неналежне виконання умов договору застави щодо страхування предмету застави в загальному розмірі 67195,20 грн та судові витрати у вигляді сплачено позивачем при пред`явленні позову судового збору в сумі 2102,00 грн.

ІІ. Позиції, заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, позивач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, у позові зазначив про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач до судового засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, відзиву та/або будь-яких клопотань від нього не надходило.

Клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

11.03.2020 суддею спрямовано запит щодо інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, отримані відомості підтвердили реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 на території м. Мирнограда.

Ухвалою судді від 25.03.2020 відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 28.04.2020, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву.

Через неявку в судове засідання відповідача розгляд справи відкладався на 12.05.2020, 01.06.2020 та 22.06.2020.

Згода позивача на ухвалення у справі заочного рішення в матеріалахсправи відсутня, тому положення статей 280-282 ЦПК України не можуть бути застосовані судом у цій справі.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 23.08.2013 між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №646/08/2013/0317.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2, 1.3.1, 1.4.1 Банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 125991,00 грн на строк з 23.08.2013 по 22.08.2020 із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,9% річних на придбання автомобіля «ВYD» моделі G-6 2012 року випуску.

Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі і відповідачем не спростовано цього судові.

У забезпечення виконання умов кредитного договору 23.08.2013 між Банком та ОСОБА_1 укладено Договір застави №2203/138-А, який було посвідчено того ж дня приватним нотаріусом Красноармійського районного нотаріального округу Власенко М.І., предметом застави за договором є вищезазначений автомобіль.

Пунктом 3.3.4 Договору застави передбачений обов`язок Заставодавця застрахувати предмет застави на його повну вартість за власний рахунок у відповідності до вимог Банку, виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування та надати Банку копії договору (договорів) страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів.

Згідно з п.4.2 Договору застави за кожний випадок невиконання чи неналежного виконання зобов`язань Заставодавцем, в тому числі щодо страхування заставленого майна, він має сплатити на користь Заставодержателя штраф у розмірі 1,5% від заставної вартості предмета застави, визначеної у п.2.3 Договору застави (139990,00 грн), який збільшується на 0,75 п.п. щомісячно наростаючим підсумком, починаючи з 2-го календарного місяця, що слідує за місяцем порушення (у т.ч. враховуючи місяць, у якому будуть виконані зобов`язання зі страхування).

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 надав Банкові копії договору (договорів) страхування, а також документів, що підтверджують сплату страхових платежів, на виконання вимог Договору застави.

27.09.2019 за вих.№5-315/337/2019 позивачем відповідачеві спрямовано письмову вимогу про необхідність сплати штрафу за невиконання зобов`язань за Договором застави, яка отримана ОСОБА_1 28.09.2020 особисто і відповіді на яку матеріали справи також не містять.

Як вбачається з п.8.3 Кредитного договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Пункт 7.1 Договору застави вказує, що цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою за цим Договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), застава, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

V. Оцінка суду.

Правовідносини, виниклі у цій справі, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про заставу» та змістом укладених між сторонами договорів.

За змістом ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З сукупності положень статей 525, 526, 527, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Частина перша ст.599 ЦК України визначає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Стаття 593 ЦК України передбачає припинення права застави у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до визначень статті 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 3 цього Закону передбачено, що застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

Підстави припинення застави визначенні у статті 28 наведеного Закону, відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.

Позивачем доведене існування між сторонами договірних відносин з приводу кредитування та застави. На підтвердження укладання договорів надані суду копії Кредитного договору та Договору застави, додатки до Кредитного договору - графік платежів та визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, Графік зменшення заборгованості за кредитом. Вказані додатки складені на момент укладення договорів та містять узгоджені сторонами строки здійснення погашення кредиту та відсотків, розміри виплат та прогноз зменшення заборгованості в разі своєчасної її сплати, однак не містять відомостей щодо фактичного погашення заборгованості відповідачем та наявності залишку заборгованості.

Позивачем не надано суду доказів того, що на час пред`явлення позову зобов`язання за Кредитним договором ОСОБА_1 не виконане. Так, суду не надано розрахунку заборгованості за кредитним договором, в позовній заяві взагалі не зазначено про те, що ОСОБА_1 досі боргує банкові кредитні кошти та/або відсотки за кредитом. Враховуючи визначення строку закінчення кредитування 22.08.2020 та передбачене п.4.4.2 Кредитного договору право позичальника достроково виконати зобов`язання за договором, а також відсутність в надісланій відповідачеві вимозі прохання до нього погасити заборгованість за кредитом, а лише вимогу сплати ним штрафу, немає підстав вважати, що кредитна заборгованість ОСОБА_1 перед банком наразі існує.

Оскільки, як це зазначено вище, застава припиняється, зокрема, з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання, при вирішенні справи суд має переконатися, що основне зобов`язання на момент пред`явлення вимоги не припинено. Враховуючи встановлений законом обов`язок позивача довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, саме банк має довести судові наявність підстав для стягнення заявленої суми, чого ним виконано не було. З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2102,00 грн, який в силу ст.141 ЦПК України через відмову у задоволенні позову покладається на позивача.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.12,13,76,81,141,258,259,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, код за ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості за договором застави - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Димитровський міський суд Донецької області або безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До наведених вище строків застосовуються положення п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено 26.06.2020.

Суддя: В.С. Салькова