УХВАЛА

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 185/4565/17

провадження № 61-31115св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання частково недійсною угоди та визначення розміру оплати за автомобіль,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про визнання частково недійсною угоди та визначення розміру оплати за автомобіль, у якому просив суд визнати недійсними п.2.1, п.2.2. ст.2, п.3.2 ст. 3 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди № 362516 від 11 липня 2011 року та встановити за ним право здійснювати оплату за автомобіль в межах його вартості на момент отримання 18 жовтня 2013 року в розмірі 132 800,00 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 11 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АвтоПросто» було укладено Угоду № 362516 про покупку автомобіля марки Chevrolet Aveo вартістю 89 920,00 грн та Додатки до Угоди № 1, № 2, № 3.

При укладенні Угоди продавець-консультант ТОВ «Авто Просто» запевнив, що Угода цілком законна і вигідна для позивача. Разом із тим, ціна автомобіля з кожним місяцем зростала, навіть коли він отримав автомобіль.

Вважав, що при укладенні Угоди ТОВ «АвтоПросто» використало нечесну підприємницьку практику, ввівши його, як споживача, в оману, застосувало підміну понять «ціна автомобіля» та «поточна ціна автомобіля», порушило принцип рівності сторін договору, учасником якого є він, умови угоди вважав несправедливими та такими, що порушують принцип добросовісності, внаслідок чого утворився істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачеві.

Посилаючись на зазначене, просив суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ті обставини, що ТОВ «Авто Просто» порушило права позивача при укладенні Угоди від 11 липня 2011 року № 362516 не підлягають доказуванню у цій справі, оскільки дана обставина встановлена у рішенні Павлоградського міськрайонного суду від 01 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Авто Просто» про встановлення фіксованого щомісячного платежу за автомобіль, розрахованого з вартості автомобіля на момент отримання 18 жовтня 2013 року в сумі 132 800,00 грн, яке набрало законної сили, а отже, вимоги позивача щодо визнання недійсними п.2.1, п.2.2 ст.2 та п. 3.2. ст. 3 ІІ Розділу Додатку № 2 до Угоди № 362516 від 11 липня 2011 року, та визнання права за позивачем здійснювати оплату за автомобіль в межах вартості на момент отримання є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року скасовано.

Визнано недійсними у Додатку № 2 до Угоди № 362516 від 11 липня 2011 року п.2.1, п.3.2 у частині першого речення щодо розрахунку розміру авансового внеску відповідно до дійсної на момент оплати поточної ціни автомобіля, визначено критерієм для розрахунку розміру складових повних, авансових внесків та інших платежів, передбачених Угодою, ціну автомобіля у розмірі 85 300,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Частково задовольняючи позовні вимоги, апеляційний суд вважав, що зміна погодженої в довідці-рахунку ціни автомобіля суперечить принципу добросовісності, наслідком якого є введення в оману ОСОБА_1 , як споживача, та істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача про збільшення ціни автомобіля вже після передачі йому майже втричі.

20 квітня 2018 року ТОВ «Авто Просто» до Верховного Суду подано касаційну скаргу, підписану представником Гутварьовою Н. В. , на постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 березня 2018 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2017 року.

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

У липні 2018 року справу № 185/4565/17 передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу призначено судді-доповідачеві Сімоненко В. М.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами

(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про визнання частково недійсною угоди та визначення розміру оплати за автомобіль, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров