ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1066/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №705/6911/16-ц Категорія: 310010000 Мазуренко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Бондаренка С.І., Вініченка Б.Б.

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що 18 грудня 1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Під час спільного проживання виявилося, що вони мають різні погляди на життя і обов`язки подружжя у шлюбі, несумісні характери, що призводило до конфліктних ситуацій і сварок, які негативно вплинули на стан здоров`я позивача. Неодноразові спроби покращити їх відносини не вдалися.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , укладений в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції 18 грудня 1987 року, актовий запис № 842.

Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 грудня 1987 року у відділі державної реєстації актів цивільного стану в м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 842.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 є неможливим, збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюбні відносини існують формально, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 жовтня 2018 року заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 10 травня 2018 року залишена без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі вказує, що вона була обмежена в праві на захист та доведенні суду своєї позиції, оскільки не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Зазначає, що судову повістку про призначення справи до розгляду на 10 травня 2018 року вона не отримувала, а як їй пояснили у відділенні Укрпошти, лист отримав її чоловік - позивач у справі ОСОБА_1 .

Вказує, що і копію заочного рішення суду від 10 травня 2018 року вона теж не отримувала, а лист із рішенням суду у поштовому відділенні знову вручили її чоловіку ОСОБА_1 , оскільки не правильно було вказано її ініціали на конверті.

Стверджує, що розірвання шлюбу із позивачем ОСОБА_1 суперечить її інтересам, та постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував, що у сторін є спільно набуте за час шлюбу майно.

Звертає увагу, що у даній справі мова йде про розірвання шлюбу вже немолодої пари, яка прожила у шлюбі 30 років, тому для розірвання шлюбу між сторонами повинні бути вагоміші причини, ніж несумісні характери. Тому для збереження сім`ї ОСОБА_2 просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 12 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 06 травня 2020 року скасовано постанову апеляційного суду, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 18 грудня 1987 року зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що 18 грудня 1987 року складено актовий запис № 842 (т. 1 а.с. 5).

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 105 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до положень ст. 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» також зазначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 СК України, вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2017 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 сторонам був наданий строк для примирення до 31 квітня 2017 року (т. 1 а.с. 16).

Протягом вказаного строку сторони не примирилися, про що свідчать пояснення позивача під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів також враховує, що справа розглядається судами з листопада 2016 року та до цього часу позивач не звертався із заявою про відмову від позову чи залишення його без розгляду, що свідчить про незмінність його позиції з приводу розірвання шлюбу із відповідачкою ОСОБА_2 .

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо неможливості зберегти шлюб сторін, оскільки волевиявлення позивача на розірвання шлюбу із відповідачкою з урахуванням часу, що минув з дня пред`явлення позову, не змінилось.

Наведені в апеляційній скарзі обставини не є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що 10 травня 2018 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області було винесено заочне рішення у справі без участі відповідача ОСОБА_2 .

Умови проведення заочного розгляду справи визначені у статті 280 ЦПК України, згідно якої суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вказує, що вона не отримувала судову повістку про виклик в судове засідання 10 травня 2018 року.

В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача ОСОБА_2 чи її представника про дату, час та місце розгляду справи 10 травня 2018 року, оскільки рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 07 травня 2018 року, адресоване на ім`я ОСОБА_2 , яке знаходиться в матеріалах справи, не містить будь-яких даних про час, дату і місце розгляду справи (т. 1 а.с. 98).

Враховуючи наведене, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на викладене, оскільки судом першої інстанції розглянуто справу без участі відповідача ОСОБА_2 , не повідомленої належним чином про дату, час і місце розгляду справи, і ОСОБА_2 обґрунтовує свою апеляційну скаргу крім інших даною підставою, рішення суду підлягає обов`язковому скасуванню на підставі п. 3 ч. ст. 376 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову та розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладеного 18 грудня 1987 року уВідділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 842.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 10 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 842.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 та пунктом 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України.

Судді

Повний текст постанови складений 01 липня 2020 року.