Справа №200/3373/18
Провадження №2/932/769/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Сліщенка Ю.Г.

за участю секретаря: Тимощук К.А.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Медяник Вікторія Анатоліївна про скасування права власності та державної реєстрації, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпрропетровська у лютому 2018 року надійшла вищезазначена позовна заява в якій позивач просить суд: скасувати право власності та реєстрацію цього права в органах державної реєстрації (номер запису про право власності - 16380596) за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на квартиру АДРЕСА_1 та витребувати вказане майно в останнього згідно з п.3 ч.1 ст.388 ЦК України на користь ОСОБА_1 ; визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 4 534,40 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . З огляду на те, що належна померлому квартира вибула з його володіння поза межами закону, що підтверджується відповідними судовими рішенням, вважав за необхідне, з метою реалізації своїх спадкових прав, звернутися до суду з даним позовом.

На виконання приписів процесуального законодавства відповідачем ОСОБА_3 , через канцелярію суду 06.11.2019 за вх.№39485, було подано заяву, в якій останній висловив прохання до суду про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог. Заява аналогічного змісту надійшла через канцелярію суду 20.05.2020 за вх.№12654.

На виконання приписів процесуального законодавства відповідачем ОСОБА_2 , через канцелярію суду 23.12.2019 за вх.№45090, було подано заяву, в якій останній висловив прохання до суду про розгляд справи за його відсутності та зазначив, що не заперечує проти заявлених позовних вимог. Заява аналогічного змісту надійшла через канцелярію суду 20.05.2020 за вх.№12656.

Сторони будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи до судового засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису не відбувається.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 .

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло виданого 14.02.2013, ОСОБА_4 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 .

Відповідно до копії заочного рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 та додаткового рішення від 19.08.2016 ухвалених за результатами розгляду справи №202/4305/16, за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку набувальної давності на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з копією договору купівлі-продажу від 10.09.2016 укладеного між ОСОБА_3 (покупець) та ОСОБА_2 (продавець), останній продав квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав від 15.09.2016, право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно з копією ухвали Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.09.2017 прийнятої у справі №202/4305/16, заочне рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 08.08.2016 скасовано, а відповідно до копії ухвали суду від 15.11.2017 позовну заяву ОСОБА_2 у вказаній цивільній справі залишено без розгляду.

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Медяник В.А. від 23.02.2018, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 , з огляду на те, що вказане майно зареєстровано за іншою а ні ж ОСОБА_4 особою.

Згідно з копією листа наданого приватним нотаріусом Медяник В.А. за вих.№81/02-04, у спадковій справі №22/2016 яку заведено внаслідок смерті ОСОБА_4 є інформація щодо однієї особи, яка є спадкоємцем за законом, а саме: син померлого ОСОБА_1 .

Відповідно до копії вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська ухваленого за результатами розгляду кримінального провадження №201/863/18, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України, який набрав законної сили 16.05.2019. Предметом розгляду були дії ОСОБА_2 спрямовані на заволодіння шахрайським шляхом квартири АДРЕСА_1 .

Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов`язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Згідно зі статтею 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не має на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до висновку до якого дійшла колегія суддів ВСУ у постанові від 18.01.2017 прийнятій за результатами розгляду справи №6-2776цс16, одним із випадків, коли майно можливо витребувати від добросовісного набувача, є вибуття такого майна поза волею власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі (пункт 3 частини 1 статті 388 ЦК України).За змістом зазначеної норми майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Виходячи з вищезазначеного та з огляду на те, що рішення суду на підставі якого ОСОБА_2 набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , скасовано, наявні всі підстави для висновку про вибуття вказаного майна з володіння ОСОБА_4 поза його волею.

Згідно з положеннями статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Отже, за положеннями зазначених норм права власник майна може витребувати належне йому майно від будь якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження.

Згідно з ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Оскільки відповідно до матеріалів справи єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 та враховуючи відсутність даних щодо наявності заповіту і з огляду на позиції відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказують про відсутність у них законних підстав для набуття у власність квартири АДРЕСА_1 у зв`язку з чим і про відсутність «добросовісності набуття» у володіння зазначеної нерухомості, вимоги позивача про визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за законом та витребування майна є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

З огляду на те, що акти на підставі яких було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 скасовано, наявні всі підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно, на вказану нерухомість.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.16, 317, 319, 330, 387, 388, 1216-1218, 1267 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Медяник Вікторія Анатоліївна про скасування права власності та державної реєстрації, визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати право власності ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати рішення і відповідно запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, запис про реєстрацію права власності від 01.09.2016 за №16240218 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_4 ).

Скасувати рішення і відповідно запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, запис про реєстрацію права власності від 10.09.2016 за №16380596 на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_5 ).

Витребувати від ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (іпн: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати понесені зі сплатою судового збору у розмірі 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (іпн: НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (іпн: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати понесені зі сплатою судового збору у розмірі 2 267 (дві тисячі двісті шістдесят сім) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ю.Г.Сліщенко