Провадження № 2-з/752/229/20
У Х В А Л А

25 червня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

за участі секретаря судового засідання Рожок В.В.,

вирішивши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав.

встановив:

у провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треьтя особа рпган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав.

Провадження у справі відкрито з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження.

15.06.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - ОСОБА_2 , про забезпечення зазначеного вище позову у спосіб встановлення обов`язку для ОСОБА_3 та/або ОСОБА_4 передавати малолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_1 для його перебування, без присутності батьків за адресою: АДРЕСА_1 , спілкування з ОСОБА_1 та участі останньої в його вихованні кожного тижня з з п`ятниці 17 00 год. по неділю 11 00 год., а також один раз на два дні в будні дні для проведення обстеження стану здоров`я дитини до прийняття остаточного рішння по справі та набрання ним законної сили.

В обґрунтування заявлених вимог, представник позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 зазначає, що забезпечення позову буде відповідати інтересам малолітньої дитини, оскільки ОСОБА_1 приймає участь у вихованні онука, його розвитку психологічного та фізичного.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 року відповідачі та представник третьої особи відсутні, подали до суду заяви про неможливість їх явки до суду, що відповідно до правил ч.1 ст. 153 ЦПК України. Не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Також, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Правилами ст. 19 СК України, у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду. Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.

Судом встановлено, що між сторонами у справі є спір щодо місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та внуком ОСОБА_1 .

Як видно зі змісту позовної заяви, позивачка, звертаючись до суду з позовними вимогами про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав в обгрунтування цих же вимог послалася на те, що на її думку відповідачі виконують свої батьківські обов`язки в супереч інтересам дитини, відповідачі проживають окремо, досягти згоди щодо способів виховання та розвитку дитини не можуть. Дитина проживає разом із батьками, останні чинять їй перешкоди у спілкуванні з внуком, а тому вона має намір в інтересах внука приділяти йому увагу щодо його виховання, розвитку, забезпечення, однак позбавлена такої можливості.

. За правилами ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року № 1385, проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивачки, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Правилами ст. 150 ЦПК України визначено такий вид забезпечення позову, як встановлення обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

За даними матеріалів справи малолітня дитина відповідачів має тісний зв`язок з позивачкою у справі, остання приймала участь у вихованні внука, забезпеченні його фізичного розвитку. На час звернення до суду з позовом малолітній ОСОБА_5 проживає з батьками, позивачка позбавлена можливості спілкуватися з внуком і приймати участь у його вихованні та розвитку.

На думку суду, та обставина, що малолітня дитина сторін у справі не спілкується з бабою ОСОБА_1 , відсутність зв`язку з останньою може мати негативні наслідки, а тому заявлені вимоги про забезпечення позову підлягають задоволенню, однак не у повному обсязі, як про те просить представник позивачки.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд приймає до уваги, що малолітня дитина має підтримувати зв`язок з матір`ю та батьком, а позбавлення останніх можливості проводити вихідні дні з дитиною буде порушуватися права батьків.

Отже, до вирішення заявленого ОСОБА_1 позову про відібрання малолітньої дитини від батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без позбавлення їх батьківських прав, суд вважає за необхідне застосувати забезпечення цих позовних вимог у спосіб зобов`язання відповідачів у справі передавати їх спільну малолітню дитину позивачці у першу та третю п`ятниці з 17 00 год. по неділю 11 00 год., другу та четверту неділю з 11 00 год. по вівторок 17 00 год.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149 - 151 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), до ухвалення судового рішення у справі ща позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, передавати малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 бабі ОСОБА_1 ,:

першу та третю п`ятниці кожного місяця з 17 00 год. по неділю 11 00 год.,

другу та четверту неділю кожного місяця з 11 00 год. по вівторок 17 00 год.

Стягувач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Боржник - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації - АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Боржник - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця проживання та реєстрації: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом року з дня постановлення.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнідцяти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя К.Г.Плахотнюк