У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Добривечір А.О., розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання права власності на спадкове майно, зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про стягнення 1/3 частини витрат на похорони спадкодавця, -

УСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва із заявою про визнання виконавчого листа №2607/15135/12, виданого 08.04.2015 року Подільським районним судом м. Києва у цивільній справі №2607/15135/12, таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що на підставі Рішення Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2014 року у цивільній справі №2607/15135/12 Подільським районним судом видано виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3304,33 грн. У свою чергу, заявник повідомив, що він оплатив та погасив борг перед ОСОБА_2 . Відтак, вважає, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомили, заяв з процесуальних питань суду не подавали.

На підставі ч. 3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву за відсутності учасників справи.

Судом встановлено, що Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2014 року серед інших позовних вимог вирішено стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3304,33 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі вищевказаного рішення судом виданий виконавчий лист.

Разом із тим, заявник вважає зазначений виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, адже борг перед ОСОБА_2 у нього відсутній.

Перевіряючи твердження заявника, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Частиною 1 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий документ може бути визнано таким, що не підлягаю виконанню повністю або частково (ч. 2 ст. 432 ЦПК України).

На суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України.

Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково, якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою, або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання (такий висновок сформульований Верховним Судом у Постанові від 16 січня 2018 року у справі №755/15479/14-ц).

Разом з тим, у конкретному випадку, у момент видачі виконавчого листа Подільським районним судом м. Києві на підставі рішення суду від 18.03.2014 року, такий виконавчий лист було видано підставно, обов`язок боржника перед стягувачем існував, а відтак, виконавчий лист набув статусу такого, що підлягає виконанню.

Доводи заявника про те, що він оплатив та погасив борг перед ОСОБА_2 судом відхиляються як необґрунтовані, адже жодних доказів на підтвердження своєї позиції ним не надано.

Зважаючи на те, що судом не встановлено, що виконавчий документ був виданий помилково або з інших, визначених положеннями частини 2 статті 432 ЦПК України, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст. ст. 259 - 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у цивільній справі № 2607/15135/12 щодо стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3304,33 гривень таким, що не підлягає виконанню - відмовити;

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали;

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Гребенюк