Єдиний унікальний номер 741/1703/19
Провадження № 2-о/741/17/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 16 червня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів Марус А.О., Качан О.В.,

заявника та представника заінтересованої особи Скапцової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання особи на території України,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою, мотивуючи її тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Чернігівської області. У 1997 році він (заявник) пішов до першого класу Носівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» І-ІІІ ступенів № 3, де навчався до 2003 року. Після цього він (заявник) ніде не навчався та не працював, проживав разом із батьками в м. Носівка Чернігівської області. Восени 2019 року він (заявник) звертався до Носівського РС УДМС у Чернігівській області з метою отримання паспорта громадянина України, але отримав відмову в зв`язку із відсутністю доказів належності до громадянства України.

ОСОБА_1 просив суд встановити факт його постійного проживання на території України станом на 13 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні заявник підтримав заяву з підстав, які в ній зазначені, та просив задовольнити, пояснив, що встановлення цього факту необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_1 .

У судовому засіданні свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони протягом тривалого часу знають заявника та його батьків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 ОСОБА_1 постійно проживав разом із своїми батьками в м. Носівка Чернігівської області.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . До 2005 року вони проживали в АДРЕСА_1 , а потім переїхали проживати в будинок по АДРЕСА_2 . Вони нікуди не виїжджали, ОСОБА_1 навчався у Носівському НВК «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» І-ІІІ ступенів № 3.

У зв`язку із неявкою 16 червня 2020 року в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України, а також особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Носівка Чернігівської області, що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с. 3) та запису акта про народження № 279 від 19 грудня 1989 року (а.с. 49).

У судовому засіданні встановлено, що починаючи із дня народження і до цього часу ОСОБА_1 постійно проживає у м. Носівка Чернігівської області разом із своїми батьками ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , у період з 1997 по 2003 роки навчався у Носівському НВК «Загальноосвітній навчальний заклад дошкільний навчальний заклад» І-ІІІ ступенів № 3, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4-8) та показаннями допитаних у судовому засіданні свідків.

З матеріалів справи (а.с. 9-10) вбачається, що з метою отримання паспорта громадянина України ОСОБА_1 звертався до Носівського РС УДМС України в Чернігівській області, але отримав відмову в зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували факт постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 не отримував паспорт громадянина колишнього СРСР у зв`язку із тим, що на момент проголошення незалежності України був малолітнім. На момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» ОСОБА_1 не був громадянином інших держав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надані учасниками справи докази суд визнає належними, допустимими та такими, що підтверджують факт постійного проживання заявника на території України станом на 13 листопада 1991 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявник позбавлений можливості в іншому порядку встановити зазначений факт.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», ст.ст. 259, 263, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , станом на 13 листопада 1991 року разом із своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно проживав на території України, а саме в м. Носівка Чернігівської області, без громадянства інших держав.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв