Ухвала

22 червня 2020 року

м. Київ

справа № 431/4201/15

провадження № 61-6938ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про відвід судді-доповідача Дундар І. О. у справі за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення Старобільського районного суду Луганської області від 06 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінаста», публічне акціонерне товариство «Національний депозитарій України», приватне акціонерне товариство «Експериментальне проектно- конструкторське бюро «Будпластик», «ГРІНКЛІФ ЕНТЕРПРАЙЗИС ЛІМІТЕД», про визнання угод недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 13 квітня 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на ухвалу Луганського апеляційного суду від 11 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

22 червня 2020 року судді-доповідачу передано заяву, подану ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , до Верховного Суду 19 червня 2020 року, про відвід судді-доповідача Дундар І. О.

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддя постановив ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, не прийнявши зазначені у касаційній скарзі доводи щодо строків звернення до суду із касаційною скаргою, а також відповідно до Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи справа до судді-доповідача Дундар І. О. надійшла без автоматизованого розподілу, а дії та рішення судді про залишення касаційної скарги без руху, на думку ОСОБА_1 , свідчать, що суддя не може повно, об`єктивно і неупереджено розглядати його касаційну скаргу.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. У частині четвертій статті 36 ЦПК України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно до звіту про автоматичний розподіл судової справи між суддями № 61-6938 у цивільній справі № 431/4201/15 від 16 квітня 2020 року о 13:33:25 визначено колегію суддів у складі: судді-доповідача Дундар І. О., суддів: Краснощокова Є. В. і Крата В. І., тому указане не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді-доповідача.

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Дундар І. О. підтверджує, що в ній викладено незгоду із процесуальним рішенням судді.

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З урахуванням необґрунтованості заявленого ОСОБА_1 відводу судді-доповідача Дундар І. О., питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України

Керуючись статтями 33, 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про відвід судді Дундар І. О. передати судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат