справа № 462/3743/20
Провадження № <Номер провадження>
УХВАЛА

30 червня 2020 року cуддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

ЛКП «Сигнівка» 25 червня 2020 року звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 10185,08 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі заяви про видачу судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» передбачено, що питання наявності спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити, якщо із поданих документів вбачається пропуск позовної давності, оскільки така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

ЦПК України не передбачає можливості часткового задоволення заяви про видачу судового наказу, оскільки він видається лише за умови безспірності вимог.

Так, заявник у заяві просить видати судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, що утворилася за період з липня 2008 року до червня 2020 року в розмірі 10185,08 грн., а саме за утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 1883,71 грн, за центральне опалення у розмірі 8301,37 грн. До даної заяви долучено відомості про нарахування та оплату за послуги з центрального опалення, з якої вбачається наявність спору про право, так як заборгованість у боржників по оплаті за спожиту теплову енергію виникла в період з листопада 2008 року по травень 2012 року, а по оплаті за утримання будинку і прибудинкової території в період з січня 2020 року по травень 2020 року.

З цього вбачається, що стягувач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу поза межами строків позовної давності щодо вимог про стягнення боргу за період, що включає суму заборгованості до 25 червня 2017 року.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 10185,08 грн. слід відмовити.

При цьому, суд роз`яснює заявнику наслідки відмови у видачі судового наказу. А саме, згідно з ч.2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тому, відповідно до ч.2 ст. 164 ЦПК України, внесена сума судового збору стягувачу Львівському комунальному підприємству «Сигнівка» не повертається.

Керуючись ст.ст.163- 166, 258-261 ЦПК України,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського комунального підприємства «Сигнівка» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Відповідно до ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: