Справа № 551/226/20
У Х В А Л А

про задоволення відводу головуючому

01 липня 2020 року

Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2020 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,0722га з кадастровим номером :00:002:0157.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями її розгляд доручено судді Сиволапу Д.С.

Ухвалою судді Сиволапа Д.С. від 03 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за даною позовною заявою на підставі п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України в зв`язку з наявністю рішення суду, що набрало законної сили між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвала мотивована тим, що 17 серпня 2018 року Шишацьким районним судом Полтавської області (головуючий суддя Вергун Н.В.) винесено рішення № 551/419/18 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Вказаним рішенням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 2,0722га з кадастровим номером :00:002:0157 було відмовлено.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 червня 2020 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу судді Шишацького районного суду Полтавської області Сиволапа Д.С. від 03 березня 2020 року про відмову у відкриті провадження, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

До відкриття провадження у справі від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Сиволапа Д.С. на підставі ст. 37 ЦПК України. Позивач вважає, що суддя який виніс ухвалу про закриття провадження у справі не може в подальшому брати участі у розгляді даної справи.

Розглядаючи дану заяву, суд виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 40 ЦПК питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суддя Сиволап Д.С. не виносив рішення або ухвалу про закриття провадження у цивільній справі № 551 /226/20, а отже посилання позивача на вимоги ст. 37 КПК України в даному випадку є недоречними.

В той же час факт скасування апеляційним судом ухвали судді Сиволапа Д.С. про відмову у відкритті провадження у даній справі, в якій суддя висловив свою правову позицію щодо підстав та предмету спору, вочевидь може викликати сумнів в неупередженості та безсторонності судді при подальшому розгляді ним даної справи та винесенні кінцевого рішення.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 1 жовтня 1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу… Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше… Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Таким чином, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого при розгляді даної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про відвід.

Згідно ч.1 ст. 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 36-41 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі судді Сиволапу Д.С. задовольнити.

Цивільну справу № 551/226/20 за позовом ОСОБА_1 до Шишацької селищної ради, про визнання права власності на спадкове майно передати до канцелярії суду для проведення її повторного автоматизованого розподілу між суддями.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Д.С. Сиволап