Справа № 159/2690/20
Провадження № 2-о/159/105/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

з участю:

секретаря судового засідання Спасюк К.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованої особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою,в якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , на строк 6 (шість) місяців, яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; не чинити перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 ; заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 та спільно проживають в АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що останнім часом вона потерпає від психологічного домашнього насильства з боку свого сина ОСОБА_3 , яке проявляється у погрозах різного характеру, у тому числі погрози з його боку застосування фізичного насильства, залякування, приниження і образи нецензурними словами. Син постійно вчиняє сварки, зокрема коли перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Заявник вказує, що вона є опікуном двох малолітніх дітей своєї дочки, та у більшості випадків її син в їх присутності вчиняє психологічне насильство щодо неї. Протягом 2019-2020 років ОСОБА_3 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно матері ОСОБА_1 . Однак, незважаючи на заходи адміністративного впливу, ОСОБА_3 своєї поведінки не змінює, та надалі продовжує свої протиправні дії по відношенню до заявниці, у зв`язку з чим проживання з ним є нестерпним.

Таким чином, заявник вважає що вона є особою, яка зазнала домашнього насильства та з метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї, необхідно до застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний припис, встановивши зазначені вище заходи тимчасового обмеження прав кривдника.

Заявник в судовому засіданні свою заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній. Просила заяву задовольнити.

Представник заявника адвокат Чих О.В. в судовому засіданні заяву підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у ній та просила її задовольнити.

Заінтересована особа - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча у встановленому порядку повідомлявся про дату, час та місце розгляду заяви. Причин неявки не повідомив.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, на яких ґрунтується заява, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення справи по суті, суд прийшов до висновку наявність законних підстав для задоволення даної заяви з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі.

Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст виниклих правовідносин.

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою значиться зареєстрований та проживаючий ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 22.07.1984 року ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а його матір`ю є ОСОБА_4 .

Заявник та заінтересована особа є особами, на яких, у відповідності до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Відповідно до довідки Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області № 2523/56/01-2020 від 06.05.2020 року, за вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 протягом 2019-2020 років 9 (дев`ять) разів було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Згідно наявних в матеріалах справи копій постанов Ковельського міськрайонного суду Волинської області, ОСОБА_3 неодноразово притягнуто до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та повторне протягом року вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Наведене вище дає підстави для висновку, що при перебуванні заявника та заінтересованої особи спільно по їх спільному місцю проживання між ними виникають конфлікти.

Таким чином судом встановлено, що запропонований заявником вид заходу тимчасового обмеження прав кривдника, дійсно буде дієвим задля превенції фактів подальшого домашнього насильства щодо неї з боку кривдника.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру; особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь якій формі; кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь - якій формі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

З наявних у справі доказів та аналізу положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» судом достовірно встановлено, що заінтересована особа, як кривдник, систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до заявника, як своєї матері та постраждалої. Діяння заінтересованої особи, як кривдника, за своїм характером є умисними.

Суд також приймає до уваги систематичність протиправних діянь кривдника у вигляді домашнього насильства відносно заявника, ступінь негативного впливу протиправних діянь з боку кривдника на фізичне та психологічне здоров`я заявника, а також її повну незахищеність від діянь кривдника.

Таким чином, суд прийшов до висновку про існування обґрунтованих ризиків щодо повторення в подальшому протиправних дій з боку кривдника по відношенню до заявника у справі у вигляді домашнього насильства.

За вказаних обставин, суд визначає пріоритетним право заявника на дієвий, ефективний та невідкладний захист у виниклих випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства та, оцінивши існуючі ризики, прийшов до висновку про необхідність видачі обмежувального припису та застосування у відношенні до заінтересованої особи, як кривдника, заходу тимчасового обмеження його прав у вигляді заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) із заявником, як постраждалою особою, за адресою їх спільного місця проживання, та заборони вчиняти інші дії на строк шість місяців.

Керуючись ст.ст. 350-2, 350-6, 350-7 ЦПК України, на підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), з участю заінтересованої особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), про видачу обмежувального припису, - задовольнити повністю.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_3 перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не чинити перешкод у користуванні майном, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис встановити строком на 6 (шість) місяців.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копію рішення направити Ковельському ВП ГУ НП у Волинській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , на профілактичний облік та Ковельській міській раді Волинської області - для відома.

Рішення суду підлягає до негайного виконання, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Головуючий П. Ю. Бойчук