Справа №521/9846/19
Провадження №2-о/521/183/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

22 червня 2019 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мирончук Н.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту спільного проживання,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся із заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту спільного проживання в кв. АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо поданої заяви та відкриття окремого провадження, суддя прийшла до висновку про таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При зверненні до суду заявник ОСОБА_1 просить встановити факт спільного проживання осіб, які є членами його родини, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в кв. АДРЕСА_1 .

В Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Проте, у поданій заяві до суду мети встановлення юридичного факту, вказано не було.

Також, згідно до того ж Листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р., на відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Проте, належних доказів до суду на підтвердження вимог заяви, які б вказували на таку суттєву ознаку, як безспірність, до заяви долучено не було.

Крім того, з офіційного сайту Судової влади України встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа № 521/8201/20, провадження 2/521/2629/20, за позовом ОСОБА_6 до Одеської міської ради, КП «Міське агентство з приватизації житла», ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , законного представника малолітньої ОСОБА_5 , представника малолітньої ОСОБА_5 за ордером, адвоката Вужа Дмитра Володимировича, Департаменту надання адміністративних послуг ОМР, про визнання права власності на кв. АДРЕСА_1 , визнання особи такою, що втратила право користування кв. АДРЕСА_1 , визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Частинами 1 і 2 ст. 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення факту, а також що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зміст цих правових норм відповідає положенням ст. 293 ЦПК України, яка визначає поняття окремого провадження, як виду непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» указано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Системне тлумачення цих норм свідчить про те, що не підлягають розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Тому, враховуючи викладене, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення факту спільного проживання, вбачається спір про право.

Така відмова, на думку суду, буде відповідати вимогам Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.03.1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в якій в п.1 указано, що в порядку окремого провадження розглядаються такі справи, якщо встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право, а в п. 2 указано, що відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена до суду.

При цьому, суддя роз`яснює заявнику про можливість звернення до суду з позовною заявою.

Крім того, вважаю за необхідне вказати заявнику, що ним взагалі не сплачено судовий збір та не додано квитанції про його сплату, як і не вказано підстав для звільнення від сплати судового збору, що є обов`язковою умовою для прийняття судом заяви у межах окремого провадження про встановлення факту.

Керуючись ст. 258-261, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті окремого провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту спільного проживання в кв. АДРЕСА_1 .

Повернути заявнику разом із заявою додані до неї копії документів.

Роз`яснити заявнику, що з зазначеними вимогами, він може звернутись до суду в позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, в порядку та строки, передбачені ст.ст. 353-354 ЦПК України

Суддя: Н.В. Мирончук