Справа № 716/11/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

з участю

секретаря судового засідання - Кульки О.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою за цільовим призначенням шляхом вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом до ОСОБА_3 , обґрунтовуючи його тим, що він є власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,25 га.

Позивач зазначив, що по сусідству з ним у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , проживає відповідачка ОСОБА_3 , яка є власницею сусідньої земельної ділянки. На земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3 ростуть біля 12 дерев (акацій), висота яких близько 10-12 метрів. Вказані дерева створюють затінення його земельної ділянки, що негативно впливає на зростання сільськогосподарських рослин, а також затінення вікон житлового будинку. Також листя та цвіт з дерев акацій, які знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_3 , постійно падають на дах будинку позивача, внаслідок чого він псується та забивають водовідведення з даху.

На неодноразові його звернення до попереднього власника сусідньої земельної ділянки ОСОБА_4 та його спадкоємиці - відповідачки ОСОБА_3 про дотримання правил добросусідства, а саме зрубування дерев, останні не реагували. Рекомендації Заставнівської районої ради та Кадубовецької сільської ради відповідачкою та її покійним чоловіком також виконано не було.

Посилаючись на вказані обставини та на те, що йому створюються перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, а органи місцевого самоврядування не в змозі зобов`язати відповідачку ліквідувати дерева акацій, позивач в заяві про уточнення позовних вимог просив усунути йому перешкоди в користуванні земельною ділянкою за цільовим призначенням, шляхом ліквідації, а саме вирубки під корінь 12 (дванадцяти) дерев акацій, які знаходяться на земельній ділянці по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_1 в судовому засіданні позовну вимогу підтримала, обґрунтувавши вищенаведеним, просила її задовольнити.

Належним чином повідомлена про дату і місце судового розгляду, відповідач ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачка позов не визнала. Оскільки до відзиву не додано документу, що підтверджує надіслання відзиву і доданих до нього доказів позивачу, суд повернув його без розгляду відповідачу.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,25 га з кадастровим номером :04:003:0193 для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та з Державного земельного кадастру (а.с.14.15).

Відповідачка ОСОБА_3 являється власницею житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_1 ) та користувачем земельної ділянки, на якій розташований даний будинок, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та копією земельної книги с. Кадубівці (а.с.44-46).

Вказані земельні ділянки в АДРЕСА_3 , які знаходяться у власності позивача ОСОБА_2 та у користуванні відповідачки ОСОБА_3 не є суміжними земельними ділянками, оскільки знаходяться один навпроти одного (через вулицю). Зазначене вбачається із відповіді сільського голови Кадубовецької сільської ради №195 від 14.12.2016 ОСОБА_5 (сину позивача) (а.с.10). Також ці обставини підтверджені представницею позивача в судовому засіданні.

ОСОБА_2 неодноразово звертався з відповідними заявами до Кадубовецької сільської ради та Заставнівської районної ради щодо врегулювання питань землекористування.

В матеріалах справи міститься відповідь Заставнівської районної ради від 07.04.2011 №01.08/0-43 на звернення сина позивача, якою повідомлено, що сесією Кабубовецької сільської ради №3/2 від 09.02.2011 надано колишньому власнику земельної ділянки ОСОБА_4 дозвіл на вирубку акацій біля власного господарства після погодження екологічною інспекцією, на що ОСОБА_4 погодився (а.с.11).

Крім цього рішенням виконавчого комітету Кадубовецької сільської ради №11/3-9 від 28.11.2012 зобов`язано ОСОБА_4 до 01.02.2013 усунути перешкоди шляхом зрубування акацій (а.с. 12).

Також Кадубовецький сільський голова Пісецький М.Ю , звертався до ОСОБА_4 з листом про виконання рекомендацій Заставнівської районної ради від 07.04.2011 та рішення виконкому Кадубовецької сільської ради про вирубку акацій, які заважають сусідам ( а.с. 13).

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно приписів ч.2 ст.90 ЗКУкраїни порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2, п. в) ч.3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до п.е) ч.1 ст 91 ЗК України власникм земельних ділянок зобов`язані дотримуватися правил добросусідства.

Відповідно до п. г) ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Статтею 105 ЗК України передбачено, що у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

За змістом вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_2 посилався на те, що 12 дерев акацій, які знаходяться на сусідній земельній ділянці, що належить відповідачці ОСОБА_3 негативно впливають на стан його земельної ділянки (створюють затінення земельної ділянки, що негативно впливає на зростання сільськогосподарських рослин, а також затінення вікон житлового будинку), отже перешкоджають користуванню земельною ділянкою. Також листя та цвіт дерев акацій постійно падають на дах його будинку, внаслідок чого він псується, а також забивають водовідведення з даху. Тому розв`язання спору можливе шляхом ліквідації дерев акацій, а саме вирубки.

Проте, посилаючись на те, що в даних правовідносинах діють правила добросусідства та обмежень, що стосуються створення незручностей позивачу, як власнику земельної ділянки, в матеріалах справи відсутні докази, що земельна ділянка відповідачки межує із земельною ділянкою позивача ( є сусідньою земельною ділянкою).

Також позивачем суду не надано належних доказів на підтвердження того, що він не може використовувати свою земельну ділянку за призначенням у зв`язку з її частковим затіненням та наявності реального негативного впливу на зростання сільськогосподарських рослин, за умови, що ця ділянка була надана йому для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Отже, судом не встановлено належними та допустими доказами (висновками експертиз, актами обстеження земельних ділянок), що зростання дерев саме на земельній ділянці відповідачки, розташованій через вулицю, створює такі негативні наслідки, як затінення земельної ділянки та вікон житлового будинку, проникнення гілок на земельну ділянку позивача та опадання листя, які перешкоджають йому у використанні земельної ділянки за призначенням.

Крім цього, як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду в січні 2020 року, а звернення до Кадубовецької сільської ради та Заставнівської районної ради щодо врегулювання питань землекористування та прийняті ними рішення щодо порушення прав позивача стосувалися зобов`язань ОСОБА_4 . Зазначені рішення та рекомендації приймалися упродовж 2011-2016 років. Доказів звернення до відповідачки про порушення нею правил добросусідства та наявності спору з ОСОБА_3 з питань завдання негативного впливу деревами акацій суду не надано.

Таким чином позивачем у суді не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування своєї позовної вимоги.

З огляду наведеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

На підставі ч.2 ст.90,п. е) ч.1 ст 91, п. г) ч. 1 ст. 96, ст.ст. 103,105, ч. 2, п. в) ч.3 ст. 152 ЗК України, ст. 391 ЦК України, керуючисьст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 26.06.2020.

Суддя О.Пухарєва