Справа № 214/3067/20
2/214/1951/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 24.09.2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 670.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що 24.09.2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 670. Сімейне та шлюбне життя з відповідачем не склалося. Через деякий час після одруження зрозуміла, що вони з чоловіком зовсім різні люди. В них різні погляди на життя, шлюб та зовсім різний світогляд і цінності. Причиною розпаду сім`ї стала несумісність характерів та різні погляди на життя, внаслідок чого було втрачено почуття любові та взаємної поваги. На цьому ґрунті між ними постійно виникали сварки. Дані обставини негативно позначалися на психологічному стані позивачки. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Разом сторони не проживають, сумісне господарство не ведуть. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї між ними неможливе. Домовитися з відповідачем про розірвання шлюбу через органи РАЦС є неможливим. Не пояснюючи причину, відповідач відмовляється добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС. Оскільки подальше збереження шлюбу суперечить особистим інтересам позивачки, а питання розірвання шлюбу за умов незгоди відповідача добровільно розірвати шлюб через органи РАЦС, можливо вирішити лише в судовому порядку, позивачка вимушена звернутися до суду з відповідним позовом. Рішення про розірвання шлюбу прийняте позивачкою виважено, остаточно, а тому строк для примирення просить суд не надавати. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 ».

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надав, відзиву на позов не подав, у зв`язку з чим на підставі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивачки, судом проведено заочний розгляд справи.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтво про шлюб (а.с.8).

Суд, керуючись вимогами ст.77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належним доказом: свідоцтво про шлюб (а.с.8) так як цей доказ стосується обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі.

Суд, відповідно до ст.78 ЦПК України вважає досліджений у судовому засіданні зазначений письмовий доказ допустимим, так як цей доказ одержаний без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи доказ з точки зору його достовірності, суд приходить до висновку, що досліджений у судовому засіданні письмовий доказ є достовірним.

Керуючись вимогами ст.80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

24.09.2005 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 670.

Судовим розглядом встановлено, що сторони разом не проживають. Суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим і суперечитиме їхнім інтересам. Вказані обставини встановлені поясненнями позивачки, викладеними у позові, та не спростованими жодними доказами з боку відповідача.

До взаємин між сторонами належить застосувати норми СК України.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання.

Таким чином, суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям неможливе, оскільки це суперечитиме інтересам позивачки, відзив із викладенням заперечень проти розірвання шлюбу, клопотання про надання строку на примирення відповідач не надав, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст.3, 110-115 СК України, ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 247 ч.2, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24.09.2005 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 670 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 змінити на « ОСОБА_3 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його підписання не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення складено 22 червня 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов