Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/286/20
Провадження № 2/650/136/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Хомик І.І.

за участі секретаря - Ткаченко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про захист прав споживачів, визнання договору фінансових послуг та договору доручення недійсним, стягнення грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто", Товариства з обмеженою відповідальністю "АТ Сервіс" про захист прав споживачів, визнання договору фінансових послуг та договору доручення недійсним, стягнення грошових коштів.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 21 листопада 2019 року між ним та ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 804250, предметом якого є надання учаснику фінансових послуг з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, спрямованих на придбання автомобіля, за рахунок об`єднання грошових коштів учасників через систему «Автофонд». Договір укладено шляхом підписання сторонами договору та додатку № 1, додатку № 2, які є невід`ємною частиною договору. 21 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Сервіс» було укладено договір доручення № 804250, предметом якого є зобов`язання сплатити повіреним винагороду ТОВ «Авто Просто» у сумі 14 779,80 грн. за рахунок довірителя. Тобто, останній договір взаємопов`язаний і укладений з метою виконання попереднього. Договір доручення № 804250 від 21.11.19р. з ТОВ «АТ Сервіс» позивачу ОСОБА_1 наданий не був, але на його виконання наданий TOB «АТ Сервіс» рахунок, був ним оплачений. Отже, метою підписання договору № 804250 від 21.11.2019 року з ТОВ «Авто Просто» було отримання автомобіля марки/моделі LADA GRANTA вартістю 246 330,00 грн., а метою договору доручення № 804250 від 21.11.19р. з ТОВ «АТ Сервіс» була оплата за вищезазначене, тобто оплата останнього договору здійснена лише за умови виконання першого договору, а інакше отримання оплати необгрунтоване. Таким чином, предметом оскаржуваних договорів є здійснення оплати винагороди та надання особі послуг з адміністрування системи, що умовно називається «Автофонд» та базується на створенні груп покупців (учасників), метою яких є придбання автомобілів. Позивач ознайомлювався із їх змістом, проте мало що зрозумів з них та вважає, що вказані договори були укладені під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики. Ні в самому договорі, ані в додатках до нього не вказані підприємство, з яким відповідач уклав договір на постачання автомобіля, виробник, імпортер та/або дистрибютор, а також інші основні характеристики автомобіля та кінцевий термін дії самого договору. Він отримав не чітку, неправдиву інформацію стосовно оспорюваного договору, дії відповідача є забороненими та підпадають під дію ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки Законом забороняється нечесна підприємницька практика, яка виключає будь - яку діяльність, що вводить в оману споживача. Зазначає, що при умові належного роз`яснення йому усіх умов та наслідків даного договору, він не погодився б на його укладення.

Умови вказаних договорів є несправедливими по відношенню до нього оскільки всупереч принципу добросовісності цивільних відносин, створюють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду позивача. Вважає укладені договори такими, що не відповідають чинному законодавству України, грубо порушують його права, як споживача послуг та як громадянина України, договори не відповідають його внутрішній волі на момент укладення та на даний час, а тому підлягають визнанню судом недійсними. Правовідносини, які виникли між сторонами на підставі спірного договору регулюються Законом "Про захист прав споживачів" та прийняті з порушенням ст.18 вказаного Закону. В договорі № 804250 від 21.11.2019 року не встановлено строк, після якого договір припиняє свою дію. Згідно змісту вказаного договору він набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених договором. З договору вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого він припиняє свою дію, а умова договору про його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань не є встановленим сторонами строком припинення дії договору, оскільки суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України. Отже, спірний договір не містить: строків та (або) термінів отримання учасником автомобіля; строку, після якого договір припиняє свою дію. Також, умовами спірного договору встановлюється обов`язок позивача виконати всі зобов`язання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. При цьому, порушується п. З ч. З ст. 18 Закону "Про захист прав споживачів", відповідно до якого несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця. Отже, умовами договору встановлено жорсткі обов`язки споживача (позивача), тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (відповідача), оскільки останній не несе будь-якої відповідальності за не виконання умов договору. У випадку розірвання договору за ініціативою учасника йому повертаються лише періодичні платежі, сплачені за договором, за вирахуванням відступного за відмову від договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на дату повернення. Тобто, не підлягають поверненню вступний внесок, внески в оплату послуг й страхові внески, тобто умовами спірного договору для нього встановлені жорсткі обов`язки. Крім того, у спірному договорі взагалі не зазначена відповідальність відповідача у випадку порушення або не виконання умов Договору, що є порушенням ч. ч. 1,2,3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 16 ч. З ст. 18 вказаного Закону, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Відповідно до ч. З ст.18 Закону "Про захист прав споживачів несправедливими є, зокрема, умови договору про визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору, що полягає в наступному. По спірному договору про надання фінансових послуг № 804250 від 21.11.2019 року, було здійснено оплату у розмірі 14 779,80 грн., а також по договору доручення № 804250 від 21.11.2019 року було сплачено 10 255,33 грн, що підтверджується квитанціями. Загальна сума сплачених ним коштів становить 25 035,13 грн. Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Автофонд» учасник, який належним чином виконує свої зобов`язання за даним Договором, отримує автомобіль через визначені договором механізми надання права на отримання автомобіля.

При цьому, згідно із п. 2.1.ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Автофонд» поточна ціна автомобіля є критерієм-основою для розрахунку розміру складових Повних внесків та інших платежів, передбачених договором, протягом всього строку існування групи, та повідомляється відповідачем постачальником. Разом з тим, п. 2.5. ст.2 Розділу II Договору «Функціонування системи адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів у групах «Автофонд» встановлено, що періодичні платежі, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від поточної ціни автомобіля та не підлягають перерахунку. Вищевикладене дає підстави стверджувати, що у зв`язку із зміною вартості автомобіля, збільшуються і витрати позивача по виконанню спірного договору, що не було обговорено під час його укладення. Таким чином, умовами договору передбачено надання відповідачу можливості збільшувати ціну без надання позивачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Відповідно до положень ст. 1 Закону про захист прав споживачів» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Згідно із ч. ч. 1, 2, 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Отже, у спірному договорі відсутнє визначення - «Ціна автомобіля», яке застосовується у додатку № 1 до спірного договору, при цьому міститься визначення поняття - «поточна ціна автомобіля», яка є критерієм для розрахунку розміру складових поточних внесків, а саме чистих внесків та має тенденцію до збільшення. Вважає, що відповідач використав підміну поняття, сутність якого полягає в тому, що замість одного поняття і піж виглядом даного поняття вживають інше поняття. Підміна поняття означає підміну предмета міркування. Вказане дає підстави стверджувати, що відповідач, застосовуючи підміну понять («Ціна автомобіля» та «Поточна ціна автомобіля»), використовує нечесну підприємницьку практику, яка включає, зокрема, будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману тим самим порушуючи норми ст. 19 Закону про захист прав споживачів. Умовами спірного договору встановлено обов`язок позивача сплачувати періодичні платежі разом із щомісячною винагородою, розмір яких постійно змінюється залежно від поточної ціни на автомобіль, навіть після отримання автомобіля. При цьому, договором встановлено, що учасник, який вже отримав автомобіль, може достроково розірвати договір лише за умови повного виконання всіх платіжних зобов`язань за договором, тобто поки не буде повністю виплачена вся вартість автомобіля і щомісячні винагороди, згідно з графіком, що дає підстави стверджувати, що умови спірного договору надали можливість відповідачу збільшувати ціну без надання позивачу права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору. Отже, спірний договір містить ознаку, зазначену в п. 13 ч. З ст. 18 Закону про захист прав споживачів, а тому такі умови договору слід визнати як несправедливі. Вказані порушення призводять до значного та постійного збільшення витрат позивача при виконанні ним умов спірного договору, що завдає останньому майнової шкоди та не узгоджується з тими витратами, які були визначені сторонами договору в момент його вчинення у графі «Ціна автомобіля у грн.» додатку № 1 до спірного договору. З договору вбачаються явно невигідні одній стороні (позивачеві) договірні умови, які протилежна сторона правочину (відповідач) сформулювала в односторонньому порядку, тим самим створила істотний дисбаланс між правами та обов`язками сторін за договором на свою користь і не врахувала при цьому інтересів позивача. Також, посилається на здійснення відповідачем нечесної підприємницької практики, оскільки під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. На момент вчинення спірного договору відповідач - ТОВ «Авто Просто» не роз`яснив її, що він не продає автомобілі, а надає послуги з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Як вбачається з рекламного оголошення - «Автофонд»: « Кращий шлях до твого авто», відповідач не повно виклав інформацію стосовно надання своїх послуг, що є порушенням ч. 1 ст. 15 Закону про захист прав споживачів. При укладанні спірного договору, відповідач, допустивши при цьому нечесну підприємницьку практику, не надав позивачу необхідну, доступну та достовірну інформацію про предмет договору та строки його виконання, в договорі використовуються неконкретизовані поняття (підміна понять), внаслідок чого позивача було введено в оману щодо поняття товару, умов отримання, строків отримання бажаного автомобіля, чим порушено вимоги ст. 15 Закону про захист прав споживачів, внаслідок чого позивач, помиляючись щодо обставин, які мають істотне значення, уклав оспорюваний договір. Умови вказаного договору є несправедливими та непрозорими, унаслідок чого утворюється істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків на шкоду споживачеві, і що відповідач здійснює нечесну підприємницьку практику, оскільки його діяльність вводить споживача в оману, фонди групи з придбання автомобіля формуються виключно за рахунок внесків інших учасників системи, без залучення коштів відповідача, а оплата товару здійснюється за кошти, внесені учасниками "Авто Просто", в подальшому його учасник, який отримав товар, сплачує внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам, тобто один учасник програми за свої власні кошти, без інвестування коштів відповідача оплачує товар іншому учаснику програми. Він сплачував відповідачу не за одержання товару чи послуги, а фактично за можливість одержання права на купівлю товару, яке надавалось не за рахунок відповідача, а за рахунок залучення інших споживачів і їх коштів до такої ж схеми, право отримати товар позивачем залежить від розміру фонду і внесення коштів іншими учасниками, що стало підставою до звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав згідно обставин викладених у позовній заяві. При цьому пояснив, що у листопаді 2019 року звернувся в товариство «АТ Сервіс» з метою придбати автомобіль. Представник товариства ОСОБА_2 пояснила йому умови, за яких він може придбати автомобіль, а саме сплатити 14 000 грн. за послуги, потім щомісячно сплачувати 3000 грн. до повної виплати вартості автомобіля. Однак в договорі, який вона йому надала підписати зазначалися інші умови, а саме щомісячна оплата 5000 грн. і марка автомобіля іншого ніж вони домовлялися. На його запитання чому інші умови в договорі, вона пояснила, що це такі бланки договорів, але все буде так, як вони домовлялися. У нього закралася підозра, що щось не так. Однак договір підписав, оскільки перш ніж звернутися до ТОВ «АТ Сервіс» він в інтернеті наводив про них інформацію. Відгуки були гарні, а ОСОБА_2 взагалі була представник року. Коли через дві неділі він звернувся до ТОВ, коли можна автомобіль забрати, йому повідомили, що ОСОБА_2 не працює, а автомобіль, той який вказувався в договорі, а не той про який домовлялися з представником отримає по черзі в групі. Це його не влаштувало і він звернувся, щоб йому повернули гроші, на що йому відмовили. Просить суд визнати недійсним з моменту укладення договір № 804250 від 21 листопада 2019 року, укладений між ним та ТОВ "Авто Просто"; стягнути з ТОВ "Авто Просто" на його користь грошові кошти в розмірі 10 255,33 гривень; визнати недійсним з моменту укладення договір доручення № 804250 від 21 листопада 2019 року, укладений між ним то ТОВ "АТ Сервіс"; стягнути з ТОВ "АТ Сервіс" на його користь кошти в сумі 14 779,80 гривень; судовий збір стягнути з відповідача на користь держави.

Представник відповідача - ТОВ "Авто Просто" в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи в його відсутність та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, 21 листопада 2019 року між ТОВ «Авто Просто» та позивачем ОСОБА_1 було укладено Договір № 804250 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, який укладено у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів та перевірено його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує законність такого Договору та його повну відповідність Законодавству України.

Щодо посилань на введення позивача в оману: позивач не навів жодного доказу, що його обманювали щодо природи правочину або прав чи обов`язків за Договором. Позивачем не зазначено які положення, що зазначені в договорі, не відповідають дійсності. Про природу правочину, перелік прав і обов`язків позивача, а також перелік прав та обов`язків ТОВ «Авто Просто» позивачу було відомо. Договір підписаний сторонами, і містить детальний опис послуг, що надаються відповідачем. В момент підписання договору позивач отримав примірник договору, які містять опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов угоди. Всі положення угоди чітко викладені в договорі. Кожне положення договору прописано детально з метою виключити можливість усного тлумачення умов угоди. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов`язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Учасник своїм підписом засвідчує, що фінансова послуга, що надається за цим Договором, обрана ним самостійно, свідомо, без нав`язування з боку Товариства, що також свідчить про повне ознайомлення та розуміння умов договору, що додатково закріплюється окремим підписом для цієї частини договору, яку неможливо підписати помилково.

Додатковою гарантією виступає також п. 12.1.4 Договору, яка передбачає, що «Якщо Учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачена за Договором про адміністрування». Протягом зазначених 14 (чотирнадцяти) днів Учасник зобов`язаний письмово повідомити про односторонню відмову від Договору шляхом подання заяви в центральний офіс "Авто Просто", тобто учаснику додатково надається 14 днів з дати підписання договору для детального вивчення його умов та можливості його розірвання без втрати коштів, що також спростовує посилання позивача на той факт, що він нібито «мало що зрозумів з Договору, ознайомившись з ним». Жодної умови Договору або прав позивача, наданих йому Договором або Законом відповідачем порушено не було. Щодо несправедливості умов Договору: незрозумілими є посилання позивача в позові на те, що умови договору є несправедливими та нібито існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Щодо посилань позивача на відсутність строків: згідно Статті 5 Розділу І Договору, що має назву «Строк дії договору», Договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором. З наведеного вбачається, що в договорі прямо встановлено строк його дії, а отже посилання позивача на невизначеність строків дії Договору є просто безпідставними. Договором прямо передбачено мінімальний та максимальний строки одержання права на отримання автомобіля, що спростовує посилання позивача на невизначеність строків отримання автомобіля, що у повному обсязі відповідає Ліцензійним умовам. Відтак, в діях ТОВ «Авто Просто» відсутні порушення прав позивача, оскільки воно діє у повній відповідності з умовами договору та згідно з вимогами Законодавства України. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Представник відповідача - ТОВ "АТ Сервіс" в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. За таких обставин суд розглядає справу у відсутність відповідача.

Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

За правилами статей 2,12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

Судом встановлено, що 21 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» було укладено Договір № 804250 «Про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі, відповідно до умов розділу 1 ст. 1 якого, предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «Автофонд». Договір укладається шляхом його підписання та підписанням додатку № 1, який є невід`ємною частиною договору. "Авто Просто" є товариством, що надає фінансову послугу з адміністрування фінансових активів для придбання автомобілів учасниками через систему придбання у групах Автофонд. "Авто Просто" забезпечує придбання автомобіля за рахунок об`єднаних грошових коштів учасників на умовах договору та у відповідності до внутрішніх правил за умови виконання учасником всіх зобов`язань, передбачених договором про адміністрування.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов Додатку № 1 до договору № 804250 ОСОБА_1 погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме: транспортний засіб «LADA GRANTA» вартістю 246 330,00 грн.

Відповідно до умов Додатку №1 до договору № 804250 позивачем ОСОБА_1 зобов`язано сплатити винагороду за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формування групи у % + ПДВ у розмірі 14 779,80 гривень, періодичний платіж у % - 0,8333, щомісячна винагорода - 0,415+ПДВ; винагороду за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику 3,00+ПДВ.

Відповідно до умов Додатку №2 до договору № 804250 позивача ОСОБА_1 як учасника, зобов`язано протягом строку дії договору належним чином та у встановлений договором строк виконати усі зобов`язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, учасник має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового платежу.

Також, 21 листопада 2019 року між ОСОБА_1 та ТОВ «АТ Сервіс» був укладений договір доручення, відповідно до умов п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, повірений зобов`язується вчинити визначені договором дії від імені довірителя.

Відповідно до умов п. 2.1. договору доручення передбачено, що між довірителем та ТОВ «Авто Просто» укладено договір про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групах через систему Автофонд № 804250 від 21 листопада 2019 року. Умовами договору про адміністрування передбачений обов`язок довірителя по сплаті на користь ТОВ «Авто Просто» винагороди у розмірі 14 779,80 гривень, що визначена у договорі про адміністрування, як винагорода за послуги ТОВ «Авто Просто», пов`язані з включенням договору про адміністрування до системи Автофонд та формуванням групи.

Відповідно до умов п. 2.3. договору доручення шляхом укладення цього договору довіритель уповноважує повіреного сплатити від імені довірителя винагороду ТОВ «Авто Просто», отриману повіреним від довірителя за цим договором.

21 листопада 2019 року згідно квитанції № ПН 1063 ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок ТОВ «АТ Сервіс» сплатив 14 779,80 гривень.

Крім того, копіями квитанцій, долучених до матеріалів справи, підтверджується, що на виконання умов договору ОСОБА_1 сплатив на рахунок ТОВ "Авто Просто" - періодичні платежі із щомісячною винагородою в сумі 5114,03 грн. від 12.12.19р. та в сумі 5141,30 грн. від 15.01.20р.

Пунктом 19.2 ст.19 Договору підтверджується, що підписання цього Договору та Додатків до нього є свідченням факту ознайомлення, розуміння Сторонами та згоди Сторін з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. Тобто, підписавши зазначений договір, позивач погодився зі всіма його умовами.

Договір № 804250 містить опис послуг, що надаються відповідачем. Опис послуг приведено детально, щоб виключити необхідність їх усного тлумачення та уникнення подальших непорозумінь між сторонами з приводу трактування умов Договору.

Таким чином, позивачу до підписання Договору, довелась вичерпна інформація про послуги, що надаються відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Підпис позивача в Договорі № 804250 стоїть поряд із текстом наступного змісту: "Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення та ОСОБА_1 проінформований про всі можливі витрати у зв`язку із укладенням Договору, уважно прочитав та зрозумів Договір та Додатки до нього. Учасник своїм підписом засвідчує факт ознайомлення та згоду з умовами Договору, підтверджує свої права та обов`язки за Договором, підтверджує здатність набувати прав та обов`язків за Договором, умови Договору йому зрозумілі та він вважає їх вигідними для себе."

Даний факт є свідченням обізнаності позивача, як відносно предмету Договору, так і щодо його прав та обов`язків за договором.

Додатковою гарантією повного усвідомлення кожним учасником своїх прав та обов`язків за договором виступає п. 12.1.4 ст. 12 Договору, відповідно до якого: Якщо учасник виявить бажання односторонньо відмовитись від Договору про адміністрування протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Договору, Договір вважається розірваним, і учасник звільняється від будь-яких зобов`язань за ним. Такому Учаснику повертається вся сума коштів, сплачених за Договором про адміністрування.

Тобто, підписавши Договір Учасник має 14 днів на додаткове детальне ознайомлення з її умовами, а також прийняття остаточного рішення про участь чи відмову від участі в системі Автофонд, причому у разі відмови йому були б повернуті всі сплачені ним кошти. Про своє рішення Учасник має повідомити ТОВ «Авто Просто» у письмовій формі.

Неподання своєї заяви про розірвання Договору згідно п.12.1.4 ст. 12 Договору та підпис позивача на Договорі та Додатку до нього є доказом того, що позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору № 804250 справедливими по відношенню до себе.

Протягом 14 днів позивач не подавав заяву відповідачу про відмову від участі в системі "Автофонд", тобто позивачу були повністю зрозумілі усі визначення, умови та зміст Договору та Додатку до нього, і що сторони досягли домовленості з усіх істотних для них умов, а також те, що позивач вважає дані умови Договору № 804250 справедливими по відношенню до себе.

Договір № 804250 укладено сторонами у повній відповідності до Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування фінансових активів. Типовий договір, який укладений з позивачем було перевірено на його відповідність Ліцензійним умовам Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, що в поєднанні з отриманою ліцензією гарантує Законність такого Договору, його повну відповідність Законодавству України та відсутність порушень умовами договору прав споживачів.

В матеріалах справи міститься претензія позивача адресована відповідачам з вимогою до 25 лютого 2020 року відшкодувати кошти, сплачені за наслідками укладання договору про надання фінансових послуг № 804250 від 21 листопада 2019 року та по договору доручення № 804250 від 21 листопада 2019 року, датована 13 лютого 2020 року.

Відповідно до розділу "Визначення термінів" Договору № 804250: «Винагорода за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи: вказана винагорода сплачується після того, як Учаснику буде повідомлено про дату створення групи та номер групи, до якої включено його договір про адміністрування. Розмір цієї винагороди складає зазначений у Додатку №1 до Договору про адміністрування відсоток від Поточної ціни автомобіля, дійсної на дату підписання Договору». Підписавши Додаток №1 до Договору № 804250, сторони погодили, що розмір Винагороди за послуги, пов`язані з включенням договору до системи Автофонд та формуванням групи становить 4% від поточної ціни автомобіля + ПДВ = 14 779,80 гривень. 21 листопада 2019 року, зазначені кошти в розмірі 14 779,80 гривень були перераховані позивачем на рахунок ТОВ «АТ Сервіс» (згідно квитанції), та які, в подальшому, надійшли на рахунок відповідача.

При виконанні договорів з учасниками, укладеними в рамках системи Автофонд, відповідач надає учасникам послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи Автофонд. Ці послуги полягають в формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах асигнаційних актів а також інших послуг, передбачених угодою. Відповідно до «Термінології» додатку № 2 до угоди, Автофонд - це торговельна марка, зареєстрована згідно з законодавством України та використовується для позначення послуг з адміністрування системи придбання автомобілів у групах. Кожна укладена угода включається в групу, кожній сформованій групі надається порядковий номер, кожному учаснику системи надається порядковий номер в його групі. Після формування групи учасників, залучення інших учасників (споживачів) не відбувається, не вимагається такого залучення інших осіб і від позивача. ОСОБА_1 зобов`язується провести перший асигнаційний акт у кожній групі в місяці, наступному за місяцем, в якому підлягає сплаті перший повний внесок в групі. Наступні асигнаційні акти проводяться щомісяця. Згідно ст.2 угоди Автофонд гарантує учаснику системи, що він одержить право на отримання автомобіля за умови, що учасник системи виконує всі зобов`язання, які випливають з цієї угоди. Ст.5 ч.11 угоди також передбачено, що учасник системи повинен отримати автомобіль за умови виконання зобов`язань, встановлених угодою.

Тобто, кінцевим результатом укладених угод з учасниками певної групи є отримання автомобіля всіма учасниками групи за умови дотримання ними встановлених договором умов.

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до статті 19 угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом.

Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання.

Відповідно до частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до положень, зазначених у частині першій, пункту 7 частини третьої, частини шостої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 19 цього Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40, було зареєстровано у державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало ліцензію на здійснення діяльності (надання фінансової послуги) щодо «придбання товарів у групах» у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринку фінансових послуг, про що також зазначив суд апеляційної інстанції.

Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому, в зазначеному Законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб`єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Результат аналізу пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вищевказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлений у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13, від 25 червня 2014 року у справі № 6-74цс14, і в постанові Верховного Суду в справі №371/292/17 від 01 серпня 2018 року, постанові Верховного суду України від 13 грудня 2018 року № 188/1470/16-ц.

Укладена угода між сторонами в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Доводи позивача щодо неможливості розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, яка була погоджена на момент укладення договору, суд не бере до уваги, оскільки таке право на розірвання договору закріплено як статтею 651 ЦК України, так і умовами договору.

Посилання ОСОБА_1 на те, що умови договору є несправедливими, що призводить до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, порушує вимоги статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», не обґрунтовані з огляду на таке.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Угоду було укладено з дотриманням положень цивільного законодавства, і її зміст не суперечить Закону України «Про захист прав споживачів».

Позивач зазначив про те, що він уклав оспорюваний договір під впливом обману, оскільки до нього було застосовано нечесну підприємницьку діяльність, оскільки при укладанні оспорюваного договору йому була надана не чітка та неправдива інформація по договору, що суперечить вимогам ст. ст. 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення.

На підставі вищезазначеного вбачається, що правочин може бути визнаний вчиненим під впливом обману у випадку навмисного цілеспрямованого введення іншої сторони в оману щодо фактів, які впливають на укладення правочину. Крім того, відповідні обставини наявності умислу, істотність значення обставин, щодо яких введено в оману, і сам факт обману, повинна довести сторона, яку введено в оману.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 добровільно виявив бажання скористатися послугами відповідача та укласти оспорюваний договір, зміст договору прочитав, підписав, розуміючи викладені в ньому умови.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він визнаний судом недійсним (оспорюваний правочини).

Оскільки відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним, вкрай важливим є розмежування двох понять: «нікчемний правочин» та «оспорюваний правочин», бо кожен з видів недійсності правочинів передбачає різні шляхи захисту цивільних прав та інтересів.

Договір та умови програми «Автофонд» свідчать про те, що послуга, яка надавалася позивачу, за своєю суттю є фінансовою послугою у вигляді адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах (п. 111 ч.1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг»), оскільки послуги, які є предметом договору, здійснюються шляхом створення адміністратором груп учасників та формування фонду групи для придбання на користь та за рахунок учасників бажаних товарів та/або отримання відповідної суми боргу, з проведенням розподілу права на отримання товару чи позики відповідно до визначеної процедури; за двома договорами передбачено залучення коштів фізичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України "Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг" під поняттям "фінансова послуга" розуміється операція з фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ТОВ «Авто Просто» має ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах № 2239 від 15 вересня 2015 року. 19 січня 2012 року ТОВ «Авто Просто» було зареєстровано як фінансову установу, що підтверджується виданим свідоцтвом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Щодо відсутності в договорі характеристики автомобіля та постачальника: зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, в обґрунтування позовних вимог, з посиланням на ст. 19. ЗУ "Про захист прав споживачів" зазначає, що договір повинен бути визнаний недійсним оскільки, серед іншого, не містить основних технічно - якісних характеристик автомобіля, а також не вказано підприємство з яким укладено договір на постачання автомобіля, виробник та/або імпортер та/або дистрибютор.

Як вже зазначалося, предметом договору укладеного між сторонами є не купівля- продаж автомобіля, а надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об`єднаних періодичних платежів учасників групи через систему Автофонд (ст. 1 Договору), Згідно з Визначенням термінів автомобіль або товар - це транспортний засіб, що придбавається через Систему Автофонд згідно з укладеним договором про адміністрування. Марка та базова комплектність моделі автомобіля вказуються в Додатку № 1 до Договору про адміністрування.

Позивач ОСОБА_1 вказує в позовній заяві на те, що при укладенні оспорюваного правочину сторонами не був встановлений конкретний строк, після якого договір припиняє свою дію. Про те, ст. 5 Договору Сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами й діє протягом десяти років, але в будь-якому разі до моменту виконання обома Сторонами всіх зобов`язань, передбачених Договором.

Визначено й строки (терміни) отримання автомобіля, оскільки в Розділі II п. 1.2. зазначено, що Право на отримання автомобіля надається на найближчому розподілі Товару, який буде проводитись у місяці, наступному за місяцем, в якому Учасник повністю виконав усі зобов`язання за Договором, але не пізніше двох місяців з моменту повної оплати Поточної ціни автомобіля та виконання інших зобов`язань за договором.

Угодою не передбачено можливості зміни ціни послуг ТОВ «Авто Просто» ані шляхом погодження, ані тим більше в односторонньому порядку, оскільки ціна послуг погоджена між учасниками у відсотках від взаємно обраного критерію і складає узгоджений відсоток від поточної ціни автомобіля на весь період дії Угоди між сторонами: щомісячний цілий чистий внесок - 0,8333 % від поточної ціни автомобіля, щомісячна винагорода - 0,415 % + ПДВ, винагорода за послуги, пов`язані з передачею автомобіля учаснику - 3,00% + ПДВ.

Крім того, відповідач в межах своїх повноважень не має змоги самостійно встановлювати Поточну ціну автомобіля , оскільки у відповідності до умов Угоди (що також відповідає чинним Ліцензійним умовам) Поточна ціна автомобіля щомісячно повідомляється компанії ТОВ «Авто Просто» постачальником/виробником/імпортером автомобіля в останній робочий день кожного місяця.

Необґрунтованими є посилання позивача на те, що умови договору містять жорсткі обов`язки для нього, як до споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця, проте не вказав у чому саме полягає несправедливість таких положень Угоди, (ураховуючи, що ст. 4 Угоди містить 11 пунктів, а ст. 2 - 15 пунктів).

Отже, позивач не довів у судовому засіданні, що умови оспорюваної угоди та додатки до неї призводять до дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, не відповідають умовам ринку, обраному порядку придбання автомобіля, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, а позивача звільнено від сплати судового збору на підставі ЗУ "Про захист прав споживачів", судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 215, 216, 230, 638 ЦК України,ст.ст.2, 3, 4, 6, 9, 12, 18, 76, 77, 78, 79, 80, 89, 258, 263, 264 ЦПК України, Постановами Пленуму Верховного суду України, ст.10,18,19 ЗУ «Про захист прав споживачів», - суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», Товариства з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс» про захист прав споживачів, визнання недійсним договору фінансових послуг № 804250 від 21.11.19р. з додатком № 1, додатком № 2 укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», визнання недійсним договору доручення № 804250 від 21.11.19р., укладеним між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ Сервіс», стягнення з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 255,33 грн., стягнення з ТОВ «АТ Сервіс» на користь ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 14 779, 80 грн., стягнення судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.І.Хомик