Справа № 352/506/20
Провадження № 2/352/511/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 28.02.2020 р. звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини.

Дана цивільна справа 28.02.2020 р. передана у провадження судді Хоминець М.М.

Ухвалою суду від 09.04.2020 р. призначено підготовче засіданняу рамках розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 22.06.2020 р. подав заяву про відвід судді, посилаючись на те, що постановлене суддею Хоминець М.М. не на його користь рішення у іншій цивільній справі скасоване Верховним Судом, тому він не довіряє судді.

Суд вважає, що заява відповідача про відвід підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу; суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

При вирішенні заяви про відвід суд застосовує вимоги Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, які підлягають застосуванню як джерело права відповідно до ст.9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пунктом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як вказано у п.49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Таким чином, наявність безсторонності визначається фактором, чи забезпечені судом умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Згідно п.53 вказаного рішення ЄСПЛ важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland)).

Встановлено, що суддею Хоминець. М.М. розглядалась цивільна справа № 352/2324/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача орган опіки та піклування Тисменицької РДА Івано-Франківської області, про зміну місця проживання дитини, у якій рішенням суду від 24.04.2019 р. повністю задоволено позов, а саме: визначено місце проживання малолітньої дитини сторін з матір`ю ОСОБА_4 та відібрано малолітню дитину від батька ОСОБА_2 і повернуто дитину матері ОСОБА_4 .

Вказане судове рішення від 24.04.2019 р. та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 20.06.2019 р. скасовані постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.10.2019 р., справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

З огляду на викладене, з урахуванням наявної у відповідача недовіри до судді Хоминець М.М., результатом якої стала заява про відвід, для забезпечення умов, за яких у відповідача не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, суд приходить до висновку про задоволення заявленого відводу.

На підставі наведеного, відповідно до ст.9 Конституції України, Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р., керуючись ст. 36 ч.1 п.5, 39, 40 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Задоволити заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід судді.

Відвести суддю Хоминець М.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні дитини.

Дану цивільну справу передати у канцелярію суду для визначення іншого складу суду у порядку ст.33 ЦПК України.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.М.Хоминець