Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/600/20
Провадження № 2/382/482/20
РІШЕННЯ

Іменем України

25 червня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому підготочому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до Яготинської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та визнання права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ

Позивачі, в особі представника ОСОБА_3 , звернулися до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до Яготинської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 , про поділ житлового будинку в натурі та визнання права власності на земельну ділянку, в якому вказали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 . Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивачі являються спадкоємцями майна померлої за заповітом. В передбачений законодавством термін позивачі звернулися до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Овчаренко І.Ж. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Так, до складу спадкового майна входить Ѕ частина житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташована по АДРЕСА_1 (в минулому АДРЕСА_2 , а також земельна ділянка площею 0,0509 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована по АДРЕСА_3 . Проте отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса позивачі не можуть, оскільки колишні співвласники житлового будинку по АДРЕСА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року виділили належну їм частину майна в натурі, й тому на даний час у позивачів змінились частки у їх власності. Власником житлового будинку на даний час є третя особа. Так, до моменту виділу майна в натурі позивачам належала Ѕ частина будинку, однак після виділу іншими співвласниками майна в натурі у позивачів фактично утворилася одиниця, хоча за правовстановлюючими документами позивачам належить лише Ѕ частина житлового будинку. Крім того, міститься не відповідність і у поштовій адресі земельної ділянки, яка приватизована лише щодо частки будинку, яка належала ОСОБА_5 .. Згідно із ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється тривалістю у 6 (шість) місяців з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В силу ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. За ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК є правом, а не обов`язком спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі. Таким чином з наведених норм вбачається, що позивачі в порядку спадкування за законом без офіційного оформлення своїх спадкових прав фактично набули право власності на спадкове майно. Відтак, позивачі вирішили виділити належну їй в порядку спадкування частину майна в натурі, оскільки саме у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то при цьому власнику, що виділяється, та власнику, що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.12.2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них". Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Як зазначалося вище за належною позивачам частиною будинку за час життя ОСОБА_5 було приватизовано земельну ділянку, відтак враховуючи вимоги ст. 120 ЗК України позивачі набувають і право власності на неї. Так, відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи викладене, просили визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності та виділити в натурі Ѕ частину житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_2 передавши їм у власність: кухні 2-1, площею 10,9 кв.м., житлову кімнату 2-2, площею 15,60 кв.м., житлову кімнату 2-3, площею 14,90 кв.м., загальна площа приміщень складає 41,40 кв.м.. Крім того, виділити позивачам наступні господарські споруди: сарай «Г», 1967 року побудови; вбиральня «Е», 1967 року побудови; водогін №8, 1981 року побудови; Ѕ частину огорожі № 10, 2014 року побудови; Ѕ частину вимощення № 1; визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0509 га, кадастровий номер :09:020:0021, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та розташована по АДРЕСА_3 .

В підготовче засідання позивачі та їх представник не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачів звернулася до суду з заявою, в котрій просила розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просив їх задоволити.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності та про визнання позову.

Третя особа в підготовче судове засідання не не з`явилася, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність та відсутності заперечень відносно даного позову.

Перевіривши матеріали справи, роз`яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що згідно висновку експерта від 29.06.2018 року визначити можливі варіанти встановлення порядку користування даною земельною ділянкою не можливо, оскільки сторонами не надано плану земельної ділянки із зазначенням координат поворотних точок, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 258-259, 265, 268, 200, 206, 354, 141 ЦПК України, ст. 358, 364, 367 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_3 , до Яготинської міської ради Київської області, третя особа: ОСОБА_4 , про поділ житлового будинку в натурі та визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності на виділені в натур приміщення, що розташовані по АДРЕСА_2 : кухню 2-1, площею 10,90 кв.м.; житлову кімнату 2-2, площею 15,60 кв.м.; житлову кімнату 2-3, площею 14,90 кв.м, загальна площа приміщень складає 41,40 кв.м.. З господарських будівль та споруд: вбиральня «Е»; водогін №8; Ѕ частину огорожі № 10, Ѕ частину вимощення № 1.

Припинити право спільної часткової власністі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, з урахуванням дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення виготовлено 01.07.2020 року.

Суддя Кисіль О.А.