ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/327/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-тя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 21.11.1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_8 . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2014 року шлюб між відповідачем та 3-ю особою по справі було розірвано. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2013 року стягнуто з відповідача на користь 3-ї особи аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці ОСОБА_8 виповнилось 18 років. На даний час вона є студенткою 4 курсу денної форми навчання Вінницького національного університету ім. М.І.Пирогова, форма навчання за контрактом. Строк навчання закінчується 1.07.2022 року. Оскільки ОСОБА_1 навчається на стаціонарній денній формі, не має часу працювати, а навчання потребує значної витрати часу та фінансових витрат, тому просять стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з 18.12.2019 року і до досягнення дитиною 23 років, оскільки відповідач має можливість надавати таку допомогу. Позивач купує канцтовари, одяг та взуття, витрачає кошти на проїзд по м. Вінниці до різних навчальних корпусів. Всі ці витрати, а також плата за контрактом в університеті здійснюється за рахунок матері позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову не визнав, пояснивши, що на даний час він тривалий період не працює, не має будь-якого джерела доходу, тому не має можливості сплачувати позивачу будь-який розмір аліментів.

3-тя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась повторно, про розгляд справи була двічі повідомлена судом належним чином (а.с.33; 44), з заявами до суду про неможливість розгляду справи у її відсутність не зверталась.

Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

У відповідності до ч.1, ст.198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як встановлено у судовому засіданні, 21.11.1998 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали між собою шлюб. В період зареєстрованого шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_8 (а.с.6). Згідно свідоцтва про зміну прізвища позивач ОСОБА_8 15.07.2015 року змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.7). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.08.2014 року шлюб між відповідачем та 3-ю особою по справі було розірвано (а.с.9-10). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2013 року стягнуто з відповідача на користь 3-ї особи аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 в розмірі 1/3 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини (а.с.11-12). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.01.2014 року заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10.10.2013 року було залишено без змін (а.с.14-15).

Згідно п.1, ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як наголошує п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці відповідача ОСОБА_1 виповнилось 18 років (а.с.4; 6), яка на даний час проживає в м. Вінниці, за місцем знаходження університету, а у не навчальний період проживає разом з матір`ю, 3-ю особою по справі, де і є зареєстрованою (а.с.22).

6.08.2016 року був укладений договір №1963м про надання освітніх послуг між вищим навчальним закладом та фізичною особою, між Вінницьким національним медичним університетом ім. П.І. Пирогова та ОСОБА_3 за змістом якого університет надає освітні послуги, а замовник ОСОБА_3 оплачує за весь строк навчання орієнтовну вартість в розмірі 138 900 грн. (а.с.16-17). Як вбачається з копії довідки №3366 від 13.11.2019 року ОСОБА_1 на даний час є студенткою 4 курсу денної форми навчання медичного факультету №1 Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова, форма навчання за контрактом, строк навчання закінчується 1.07.2022 року (а.с.18). Вказані вище обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і не заперечувались учасниками справи.

Як передбачає ч.3, ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

За змістом ч.1, ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підпункт 3, пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснює, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює, і як пояснив у судовому засіданні будь-якого джерела доходу не має. Однак, враховуючи вік відповідача, його стан здоров`я, суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй доньці, яка продовжує навчання. І хоча відповідач не погодився з вимогами позову щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, але суд приходить до висновку, що аліменти підлягають стягненню в частці від щомісячного доходу відповідача, як бажає позивач, а не у твердій грошовій сумі щомісяця.

У відповідності до ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік" - установити у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд не може покласти в основу рішення ствердження відповідача, що він не працює і не має будь-якого джерела доходу, а тому не має можливості сплачувати аліменти, оскільки на даний час ОСОБА_2 є працездатною особою, а доказів про інвалідність, втрату тимчасової непрацездатності, хронічні захворювання, тощо, які стосуються зменшення розміру аліментів або звільнення від їх стягнення, ним не надано у відповідності до чинного законодавства.

Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки донька відповідача ОСОБА_1 продовжує навчання у вищому навчальному закладі за контрактом на денній формі, при цьому вона не має часу на працевлаштування і потребує матеріальної допомоги на харчування, одяг, взуття, витрати, пов`язані з проїздом до місця навчання, тощо, а відповідач, її батько, має можливість надавати їй таку матеріальну допомогу, так як є працездатною особою і може бути працевлаштований, враховуючи його фінансовий, майновий стан та стан його здоров`я, відсутність доказів, які перешкоджають надавати йому таку допомогу, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 18.12.2019 року, як передбачено ч.1, ст.191 СК України, і до 1.07.2022 року - дня закінчення навчання дитини у зазначеному вище закладі, як зазначено у диспозиції ст.199 СК України, а не до досягнення 23 років, оскільки на час закінчення ВУЗу їй вже виповниться 23 роки, тому в задоволенні решті позовних вимог необхідно відмовити.

Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд частково задовольняє позов про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. судового з бору, від якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Керуючись ст.4; 10; 12-13; 76-80; 81; 133; 141; 256; 258-259; 263-265; 430 ЦПК України, на підставі ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року, ст.141; 182; 183; 198; 199; 200 СК України, ч.3, ст.12 та ч.1, ст.81 ЦПК України, ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2020 рік", п.17; 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини, яка продожує навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця, починаючи з 18.12.2019 року до 1.07.2022 року, в задоволенні решти вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :