Номер провадження: 22-ц/813/3099/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Петренка В.С. 14 березня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просила суд стягувати з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 3 000,00грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову й до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

В обґрунтування заявленого позову ОСОБА_2 посилалась на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2007 року.

Від даного шлюбу иу сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_3 .

Позивач зазначала, що у квітні 2011 року Київський районний суд м. Одеси ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки, починаючи з 26 квітня 2010 року у розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, ОСОБА_2 вказувала, що їх донька - ОСОБА_3 , на день пред`явлення позову досягла повноліття, і рішення Київського районного суду міста Одеси не підлягає виконанню.

Однак, як стверджувала позивач, донька продовжує навчання в Кафедральній школі м. Лунд, Швеція, і у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_2 зазначала, що вона не в змозі самостійно утримувати доньку, а останній необхідні кошти на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники, відвідування танцювального гуртка тощо.

Позивач вказувала, що вона не отримує будь-якого доходу, а відповідач працює моряком в іноземних компаніях.

З урахуванням викладеного, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, не надає, а навчання потребує значних матеріальних витрат, ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів.

Заочним рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів було задоволено.

Постановлено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із продовженням навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року й до закінчення навчання ОСОБА_3 , або до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати судове рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обставина проживання позивача разом із дочкою за адресою: АДРЕСА_1 , є недоведеною. Крім того, недоведеною також є обставина навчання ОСОБА_3 у Кафедральній школі м. Лунд, Швеція.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем - ОСОБА_1 .

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася донька ОСОБА_3 , про що свідчать копія свідоцтва про народження (повторно) (т.1 а.с. 8).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2007 року, яке набрало законної сили 12 листопада 2007 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано. Неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишено проживати з матір`ю ОСОБА_2 (т.1 а.с. 23-24).

Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01 квітня 2011 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2011 року, було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, починаючи з 26 квітня 2010 року, у розмірі ј частини з усіх видів доходів ОСОБА_1 , але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с. 16-18).

З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) від 28 серпня 2017 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрована донька - ОСОБА_3 (т.1 а.с. 22).

Таким чином, судом вірно встановлено, що сторони проживають окремо, а їх донька ОСОБА_3 , проживає разом з позивачем.

З запису щодо студентки ОСОБА_4 (переклад з англійської мови українською мовою) вбачається, що ОСОБА_5 є студенткою Кафедральної школи у місті Лунд з 28 вересня 2016 року до 12 червня 2019 року за Економічною Програмою (т.1 а.с. 10).

Крім того, з довідки ДП «Одеський морський торговельний порт» за вих. №025/ДВ-33-520 від 31 жовтня 2011 року вбачається, що капітаном Одеського морського торговельного порту видавалось «Посвідчення особи моряка» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за № НОМЕР_1 від 27 березня 2003р. строк дії до 21 лютого 2008р. на підставі власної заяви ОСОБА_1 згідно наказу МТУ №332 від 30 травня 2001 р. «Посвідчення особи моряка» було продовжено до 07 листопада 2012 р. (т.1 а.с. 15).

Згідно відповіді Одеського обласного центру зайнятості від 01 лютого 2019року за №419/03/42-19, ОСОБА_1 на обліку в філіях Одеського обласного центру зайнятості та базових центрах зайнятості Одеської області станом на 30 січня 2019 р. не перебував.

Згідно положень ст. 8 Закону України „Про охорону дитинства, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх?окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положення ст.ст. 199, 200 СК України вказують на те, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, при визначенні витрат на навчання, суд повинен враховувати матеріальне становище платника аліментів та обставини, що мають істотне значення.

На підставі викладеного, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, з урахуванням положень ст.ст. 199, 200 СК України, за відсутності обґрунтованих заперечень відповідача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог, та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 3 000, 00грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову й до закінчення навчання або до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку, залежно від того, яка з цих обставин настане першою.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання у апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 на те, що обставина проживання позивача разом із дочкою за адресою: АДРЕСА_1 , є недоведеною, оскільки представником апелянта не надано доказів, яким саме чином факт реєстрації позивача разом із дитиною за певною адресою може вплинути на розмір аліментів, що стягуються з відповідача за рішенням суду.

Крім того, необґрунтованим є посилання апелянта на те, що недоведеною також є обставина навчання ОСОБА_3 у Кафедральній школі м. Лунд, Швеція, оскільки вказані доводи спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, а тому, з урахуванням працездатного віку відповідача, відсутності у нього інших аліментних зобов`язань, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у розмірі 3 000 грн. щомісячно.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.

Судді Одеського

апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе