РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Олех Ю.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів та додаткових витрат,

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення ним повноліття. Також, просить стягнути з відповідача 138087 гривень 89 копійок додаткових витрат на утримання сина.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем з 21 січня 2005 року. Від цього шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 червня 2010 року між сторонами був укладений шлюбний договір.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано.

З моменту розірвання шлюбу дитина проживає з нею у Малайзії . Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає.

Також, зазначає, що дитина потребує додаткових витрат, які складаються з наступного.

У зв`язку із проживанням у Малайзії в м. Куала-Лумпур, вона сплачує орендну плату за квартиру, що становить за період з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 72245 гривень 66 копійок.

Дитина навчається в міжнародній школі «Стелла Маріс », плата за навчання в якій за перший, другий та третій семестри, а також за навчальні матеріали, становить 203930 гривень 13 копійок.

За таких обставин, просить стягнути з відповідача половину додаткових витрат на дитину в сумі 138087 гривень 89 копійок.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідач приховує свій реальний матеріальний стан, оскільки окрім того, що він є директором ТОВ «РЕСТЕНДБАР», він також є один з власників цього товариства, а також ТОВ «АРТ КЛУБ КАДІЛАК», володіє корпоративними правами та отримує дохід у вигляді дивідендів. Зазначає, що навчання та проживання малолітнього сина є саме тими обставинами, з якими закон пов`язує несення батьками додаткових витрат.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Підтримала викладене у відзиві на позовну заяву (а.с. 80-83). Зазначила, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, проте не у визначеному позивачем розмірі. Кошти на утримання дитини ним надавалися, спілкується з сином по мірі можливості, оскільки позивач вивезла дитину за межі України без його згоди. Після розірвання шлюбу його матеріальний стан значно змінився та сума аліментів 5000 гривень буде становити більше розміру його заробітної плати. Крім того, на його утриманні перебуває син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за станом здоров`я потребує постійних витрат на лікування.

Вважає, що одностороннє прийняття позивачем рішення про здобуття середньої освіти дитиною виключно за кордоном України, а саме в Малайзії , без погодження з відповідачем не є підставою для застосування ст. 185 СК України та стягнення на користь позивача фактично понесених витрат. Крім того, середня освіта в Україні є безкоштовною, проте позивач прийняла рішення про платне навчання сина за межами України.

Позивачем порушується п. 13 шлюбного договору, за змістом якого сторони зобов`язуються не чинити перепони вільному спілкуванні кожному з подружжя з дитиною. Проте, позивач без згоди відповідача вивезла дитину за кордон та не погодила з ним школу, в якій буде навчатися їх син, а також вартість навчання в ній.

Позивачем не надано доказів на підтвердження укладеного договору оренди квартири та здійснення нею відповідних платежів. Крім того, відповідач не має нести витрати за квартиру в Малайзії , де проживає позивач, оскільки місцем проживання дитини визначено АДРЕСА_1 . За таких обставин, просить відмовити в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 січня 2005 року.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 вересня 2013 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 14).

Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Представник відповідача зазначає, що кошти на утримання дитини останнім надавалися, він спілкується з сином по мірі можливості, оскільки позивач вивезла дитину за межі України без його згоди.

Разом з тим, на підтвердження своїх доводів відповідач доказів суду не надав.

Представник відповідача також вказує на те, що на утриманні у ОСОБА_4 перебуває син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за станом здоров`я потребує постійних витрат на лікування.

Разом з тим, наявність у відповідача інших утриманців не звільняє останнього від обов`язку утримувати дитину.

ОСОБА_3 просить суд стягнути з відповідача 5000 гривень аліментів на утримання сина щомісяця.

Законом визначено, що утримувати дитину зобов`язані обоє батьків.

Таким чином, оскільки відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення ним повноліття, створювати необхідні умови для його розвитку та життя нарівні з позивачем, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2019 року.

Позивач також просить суд стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на сина в розмірі 138087 гривень 89 копійок. Пояснює, що такі витрати складаються з орендної плати за квартиру в Малайзії та навчання дитини в платній школі.

Статтею 185 Сімейного кодексу України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Встановлено, що ОСОБА_5 навчається в міжнародній платній школі «Стелла Маріс» за бажанням позивача, що не є крайньою необхідністю чи особливими обставинами в розумінні положень статті 185 СК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 201/15248/16-ц.

Крім того, суд вважає, що орендна плата за квартиру не є такою витратою на дитину, що викликана особливими обставинами, зокрема, розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Крім того, квартира використовується не лише для потреб дитини, а й самим позивачем.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення додаткових витрат на дитину задоволенню не підлягає.

Позивач також просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду письмові докази.

08 серпня 2019 року між Адвокатським об`єднанням «Едвайс» та ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги № 08-08/19 (а.с. 67-69).

У матеріалах справи міститься ордер від ОСОБА_3 на ОСОБА_1 (а.с. 70), квитанція до прибуткового касового ордера № 6 від 18 жовтня 2019 року про сплату 10000 гривень за договором про надання правової допомоги № 08-08/19 від 08 серпня 2019 року (а.с. 165), акт прийому-передачі послуг від 24 грудня 2019 року (а.с. 166).

Вбачається, що позивачем не надано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, як це передбачено статтею 137 ЦПК України. Акт прийому-передачі послуг від 24 грудня 2019 року містить лише перелік послуг та їх сукупну вартість - 10000 гривень без детального опису вартості кожної послуги.

За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 182, 185, 191, 199, 200 СК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів та додаткових витрат задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ), 1976 року народження, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 5000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 25 вересня 2019 року.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави 768 гривень 40 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26 червня 2020 року.

Суддя: