Номер провадження: 22-ц/813/7190/20
Номер справи місцевого суду: 493/217/20
Головуючий у першій інстанції Ільніцька О. М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

19.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дружину,

В С Т А Н О В И В:

27 квітня 2020 року Балтським районним судом Одеської області ухвалено рішення суду по даній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 28.05.2020 року ОСОБА_1 , через засоби поштового зв`язку, подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду, посилаючись на наявність у апелянта фінансових труднощів щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ознайомившись з даним клопотанням, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Згідно до ч. 1,3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Слід зазначити, що основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання.

Разом з тим, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору є правом суду, та таке клопотання сторони повинно бути обґрунтоване та документально підтверджене.

До клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду апелянт додав копію довідки про доходи № 66 від 12.05.2020 року, з якої вбачається розмір нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період з січня 2020 року по квітень 2020 року включно, а також загальна сума доходу ОСОБА_1 без урахування аліментів за період з січня 2020 року по квітень 2020 року (а. с. 61).

Проте, зазначена довідка не може бути прийнятий як належний та достатній доказ скрутного матеріального становища апелянта.

Так, з аналізу ст. 8 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що під час встановлення матеріального становища особи, яка заявила відповідне клопотання, суди враховують, зокрема, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, додана до клопотання копія довідки про заробітну плату містить відомості про дохід апелянта за 4 місяці поточного року та не підтверджує того факту, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Посилання заявника, що заробітної плати вистачає лише на сплату кредиту, навчання в університеті та знімання житла, не підтвердженні жодними доказами, а тому такі посилання не можуть бути враховані судом. Скаржником не надано доказів, які б підтвердили витрати на оренду житла, зобов`язання апелянта щодо сплати кредиту, витрати на оплату навчання тощо.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільнення від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

З огляду на зазначене, оскільки заявником не надано достатніх і належних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 квітня 2020 року не підлягає задоволенню.

Слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, надавши суду належні та достатні докази його незадовільного майнового стану та неспроможності сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Балтського районного суду Одеської області від 27 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дружину.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе