У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

24.06.2020 року м.Мостиська

єун 448/145/20

провадження №2/448/297/20

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Білоус Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, -

учасники справи:

представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гавенко Б.І.,

представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Соколов О.В.,

встановив:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

24.06.2020р., до початку підготовчого засідання, представник позивача ОСОБА_3 адвокат Гавенко Б.І. звернувся до суду із заявою про відвід головуючого. В обґрунтування вказаної заяви зазначив, що при розгляді даної справи, суддя Білоус Ю.Б. не може брати участі і підлягає відводу, оскільки він брав участь у розгляді та приймав рішення по справі № 1314/2-526 предметом спору якої були ті самі обставини, а також дана земельна ділянка, що фактично і є предметом спору у справі № 448/1159/16-ц, тобто усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою для обслуговування будинку і скасування державного акту про право власності на земельну ділянку. Стверджує також те, що 19.09.2017р. у справі № 448/1159/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Мостиської міської рада, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа - Відділ Держземагенства у Мостиському районі, про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та земельною ділянкою, головуючий по справі - суддя Білоус Ю.Б. за клопотанням представника відповідача виніс ухвалу про свій відвід.

Окрім цього, того ж таки дня, зокрема 24.06.2020р., представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Соколов О.В., також подав письмову заяву про відвід судді Білоуса Ю.Б. з тих підстав, що третьою особою - Мостиською міською радою Львівської області не зважаючи на свій процесуальний статус третьої особи, така є упередженою по відношенню до сторін, доказом чого є численні фальсифікації в документах, що походять від Міської ради, та інші спроби введення суд в оману. Покликався і на те, що під час розгляду даної справи може виникнути конфлікт інтересів, що може унеможливити об`єктивний розгляд справи. Конфлікт інтересів у даній ситуації полягає у тому, що в штаті юридичного відділу Мостиської міської ради працює фахівець, який працював суддею Мостиського районного суду Львівської області. Упереджена позиція Мостиської міської ради щодо спору сторін у справі, приклади якої наведено вище, та стосунки представників міської ради в суді з працівниками суду, можуть, на переконання відповідача, вплинути на об`єктивність та неупередженість розгляду судового спору.

Представник позивача ОСОБА_3 , адвокат Гавенко Б.І. в судовому засіданні підтримав зазначену заяву про відвід головуючого судді Білоуса Ю.Б., та не заперечив щодо задоволення заяви представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Соколова О.В. про відвід головуючого по справі.

Аналогічну позицію висловив представника відповідачки ОСОБА_2 адвоката Соколова О.В.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи чи повідомлень про поважність причин неявки в судове засідання від зазначених учасників справи на адресу суду не надходило.

З урахуванням наведеного та вимог ч.1 та ч.3 ст.224, ч.8 ст.40 ЦПК України суд приходить до висновку, що неявка в судове засідання третіх осіб не перешкоджає розгляду справи, в тому числі розгляду судом питання про відвід судді.

Заслухавши думку представників сторін щодо заявленого відводу судді, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Враховуючи те, що сторонами заявлено відвід судді до початку підготовчого судового засідання, то суд вважає, що такий заявлено своєчасно та відсутня необхідність у вирішенні питання про поновлення строку звернення до суду з такою заявою.

За правилами ч.ч. 1, 2, 7 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Питання про відвід вирішується невідкладно.

Підстави для відводу судді визначені статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (ч.1 ст.6) кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Існує дві вимоги щодо безсторонності суду, а саме: 1) суд повинен бути суб`єктивно вільний від упередження чи зацікавленості в результаті справи; 2) суд також має бути безсторонній з об`єктивної точки зору, тобто має запропонувати досить гарантій для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності (справа Фіндлей, ор. Сіt).

Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: "Існування безсторонності для цілей статті 6 параграф 1 повинно визначатись згідно суб`єктивного тесту, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і також згідно об`єктивного тесту, тобто встановлення, чи суддя має гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно безсторонності" (справа П`єрсак, А 53 параграф 30).

В пп. 66, 67 рішення ЄС "Мироненко і Мартенко проти України" від 10.03.2010 року зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

З огляду на об`єктивний критерій безсторонності суду, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу, в рішенні у справі «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р. Європейський суд з прав людини зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності судів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому, і суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що наведені в заявах підстави заявлених відводів головуючому судді не викликають сумнівів у неупередженості такого в результатах розгляду даної цивільної справи, однак, з метою уникнення чи запобігання у подальшому негативного ставлення до судді, виключення будь-якого сумніву в учасників судового провадження стосовно безсторонності судді та недопущення наявності сумнівів з приводу його об`єктивності і неупередженості при вирішенні вказаного цивільного спору, в тому числі недопустимості думки про заінтересованість судді (складу суду) в досягненні певного результату при розгляді даної справи, для забезпечення достатніх гарантій на справедливий розгляд даної справи незалежним і безстороннім судом та для гарантії винесення об`єктивного рішення у справі, виходячи із положень п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, заяви сторін по справі про відвід судді слід задовольнити.

Згідно ч.3 ст.41 ЦПК України, якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених у статті 37 цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, справа за розпорядженням голови суду передається до іншого суду, визначеного в порядку, встановленому цим Кодексом.

Враховуючи те, що в Мостиському районному суді Львівської області неможливо утворити новий склад суду для розгляду вищевказаної цивільної справи, суд приходить до висновку, що вказану цивільну справу необхідно передати в канцелярію суду відповідно до вимог ст.33 ЦПК України, для вирішення подальшої її долі.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 41, 258-261 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Гавенка Б.І. про відвід головуючого судді Білоуса Ю.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Заяву представника відповідачки ОСОБА_2 адвокат Соколов О.В. про відвід головуючого судді Білоуса Ю.Б. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити.

Прийняти відвід головуючого Мостиського районного суду Львівської області, судді Білоуса Ю.Б., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 та Мостиська міська рада Львівської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди, - передати в канцелярію суду відповідно до вимог ст.33 ЦПК України.

У випадку неможливості утворити новий склад суду вказану цивільну справу за розпорядженням голови суду передати на розгляд найбільш територіально наближеного суду.

Ухвала в частині вирішення питання про відвід не підлягає окремому оскарженню.

На ухвалу в частині передачі справи на розгляд іншому суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя Ю.Б. Білоус

Ухвала набрала законної сили «___» ______________ 20 __ р.

Суддя Ю.Б. Білоус

Повний текст ухвали буде виготовлено до 30.06.2020 року включно.