Справа № 310/1170/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 червня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі секретаря судового засідання Бевз О.А,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником вказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2015 року. У вересні 2019 року до неї звернувся її знайомий ОСОБА_2 , який розповів, що у нього викрали документи разом з паспортом. Для того щоб отримати нові документи йому необхідно зареєструватися в м. Бердянську. Вона зареєструвала його в своїй квартирі. Він же обіцяв після отримання паспорту виписатися з квартири, але так і не виписався. У січні 2020 року вона звернулася до відповідача з проханням знятися з реєстрації в її квартирі, але він проігнорував її прохання. Відповідач ніколи в її квартирі не проживав, не вселявся до неї, його речей в квартирі не має. Наявність реєстрації відповідача в її квартирі порушує її право як власника на користування та розпорядження своїм майном.

Позивач ОСОБА_1 і її представник адвокат Кондрашова В.М. в судове засідання не з`явилися. Представник подала заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку в разі неявки в судове засідання відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином (а.с.47,50). Причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких підстав, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача, в заочному порядку, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

Позивачка ОСОБА_1 є власником 7/20 часток житлового будинку АДРЕСА_2 , що становить квартиру АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.09.2015 року ( а.с.6-7).

Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради №1931 від 07.02.2020р., місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстровано в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.12).

Факт реєстрації відповідача в квартирі позивача також підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради від 27.02.2020р. та довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Запорізькій області від 27.02.2020р. ( а.с.16,17).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 і ОСОБА_4 суду показали, що проживають по сусідству з позивачем в будинку АДРЕСА_4 . Позивача знають дуже давно, їм відомо, що вона проживає буд. АДРЕСА_2 , цей будинок поділений на кілька квартир, позивач живе в квартирі АДРЕСА_3 разом зі своїм сином ОСОБА_5 . Крім них в квартирі з 2015 року ніхто не живе. Відповідача вони там ніколи не бачили. Позивач розказувала їм, що зареєструвала в своїй квартирі чоловіка, щоб той зміг отримати паспорт. Потім цей чоловік зник і не знявся з реєстрації.

Актом про фактичне проживання від 14.02.2020 року, який затверджено головою вуличного комітету №14 ОСОБА_6 , засвідчено факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мешкає в кв. АДРЕСА_1 , особистих речей і іншого майна, яке б йому належало, у будинку не виявлено (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року №75/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 статті передбачає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач не є членом сім`ї власника будинку. Отже, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач у квартирі позивача не проживає, добровільно з реєстрації місця проживання у цій квартирі не знявся.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.319, 391 ЦК України, ст.ст. 12,13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Строк на апеляційне оскарження може бути також продовжений з підстав, викладених у п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 19.06.2020 року.

Суддя І. П. Прінь