КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/1822/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Петренка В.С.
за участю секретаря Ратовської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
до Одеської міської ради, ОСОБА_2
про визнання права власності в порядку спадкування,
29.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Одеської міської ради, ОСОБА_2 , в якій просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на 173/2000 частин квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та єдиною спадкоємицею першої черги спадкування за законом після його смерті.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 раніше була дружиною її померлого сина ОСОБА_3 , шлюб між якими було розірвано рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року, а фактичне сумісне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було припинене задовго до звернення ОСОБА_3 до суду із позовом про розірвання шлюбу.
Таким чином, як стверджує позивач, вона є єдиним спадкоємцем першої черги спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки шлюб було розірвано, дітей у її сина не було, а батько сина - її чоловік, помер раніше.
Позивач вказує, що за життя її сину - ОСОБА_3 належало на праві власності 173/2000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування.
Після смерті сина, як зазначає позивач, вона звернулася до Малиновської державної нотаріальної контори міста Одеси із заявою про прийняття спадщини,однак 18.10.2019 року вона отримала постанову нотаріуса про відмову: у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно.
Позивач вказує, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майнозберігаються у відповідача ОСОБА_2 , однак надати їх нотаріусу вона відмовляється.
Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_1 до суду із відповідним позовом.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкуваннябуло залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 2 200 (дві тисячі двісті) грн. 00 коп., та надати докази такої сплати; надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 06.02.2020року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування.. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.
Крім того, ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 10.03.2020року, за клопотанням представника позивача, було витребувано з Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи №538/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
20.03.2020 року до канцелярії суду від Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №538/2019, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У підготовчому засіданні 25.05.2020 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання 24.06.2020 року позивач не з`явився, однак 24.06.2020 року його представник адвокат Сіржант Юрій Володимирович надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та позивача відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, а також вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_2 про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судове засідання не з`явилась, про поважність причин відсутності не повідомила, відзив на позовну заяву не надав.
При цьому, суд зазначає, що судова повістка на підготовче засідання, яке було призначене на 25.05.2020 року, була повернута поштою із відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Представник відповідача - Одеської міської радипро час та місце підготовчих та судового засідань повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні у матеріалах справи, у підготовчі та судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України за згодою представника позивача Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6).
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 10 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ланіною В.І., зареєстровано в реєстрі за № 663, на праві власності належало 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , яка в цілому складається з шести житлових кімнат і підсобних приміщень, загальною площею 104,4 кв.м., у тому числі житловою 72,2 кв.м. (а.с. 4).
Право власності ОСОБА_3 на 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 19.04.2012 року номер запису: 3073 в книзі: 798пр-104 (а.с. 5).
Судовим розглядом також встановлено, що 04 березня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.
Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року, яке набрало законної сили 22.01.2018 року, шлюб, зареєстрований 04 березня 2011 року у Першому Малиновському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 109, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 7).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 8).
На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одеса надіслала суду завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі змісту якої вбачається, що 22 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 56-57).
Разом з тим, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2019 року державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Мельник Л.В. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 не надала до нотаріальної контори оригінал вищезазначеного договору дарування (а.с. 11).
Як вказує позивач у позовній заяві, оригінал вищезазначеного договору дарування зберігається у відповідача ОСОБА_2 , однак надати їх нотаріусу вона відмовляється.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Таким чином, судовим розглядом встановлено, що спадкоємцем першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , який звернувся з заявою про прийняття спадщини є його мати - ОСОБА_1 .
Інші спадкоємці першої черги права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , які звернулися нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини відсутні.
Крім того, як було зазначено вище, ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , однак заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 05.12.2017 року, яке набрало законної сили 22.01.2018 року, шлюб було розірвано.
Згідно ч.1 та ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
З матеріалів справи вбачається, що позивач - ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , її син - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , також був зареєстрований та проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 69).
Таким чином, судовим розглядом вставлено, що ОСОБА_1 спадщину прийняла, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем, та подала нотаріусу заяву про її прийняття, із заявою про відмову від спадщини не звертався.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5, ст. 1268).
Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно - 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , призвела до неможливості ОСОБА_1 оформити свої спадкові права щодо цієї частини квартири, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.
Суд зазначає, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачем було визначено в якості відповідача також Одеську міську раду.
Суд вважає, що належними відповідачами у даній категорії спорів є інші спадкоємці, які прийняли спадщину, у разі їх відсутності спадкоємці інших черг спадкування, і лише у разі відсутності таких територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Спадкування за законом здійснюється почергово.
За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.
Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. У п`яту чергу право на спадкування за законом також одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім`ї. Утриманцями слід вважати неповнолітню або непрацездатну особу (жінку, чоловіка при досягненні відповідно 55 і 60 років, інвалідів І, ІІ і ІІІ груп), яка не була членом сім`ї спадкодавця, але не менш як п`ять років одержувала від нього матеріальну допомогу, що була для неї єдиним або основним джерелом засобів до існування.
За змістом ст. 392 ЦК належним відповідачем є особа учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, квартиру земельну ділянку.
Відповідно до п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Отже, суд зазначає, що Одеська міська рада не є належним відповідачем у даній справі, оскільки належним відповідачем у справі є ОСОБА_2 - колишня дружина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка відмовилася надати нотаріусу оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.
При викладених обставинах, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право власності на 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Приймаючи до уваги, що позивачем не заявлені вимоги про відшкодування судового збору, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 267, 268, 280-289 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради, ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 26 грудня 2001 року Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) право власності на 173/2000 часток квартири під АДРЕСА_1 , загальною площею 104,4 кв.м., у тому числі житловою 72,2 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті сина - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження рішення суду та набрання рішенням суду законної сили продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Петренко В. С.