Постанова

Іменем України

(додаткова)

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 752/1334/14-ц

провадження № 61-10561св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича

про ухвалення додаткового рішення у справі за його поданням про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту окремого проживання дружини та чоловіка у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності на грошові кошти за касаційними скаргами ОСОБА_3 та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Вербової І. М., Саліхова В. В., Андрієнко А. М.,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н. В. звернувся до суду з клопотанням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

Клопотання обґрунтоване тим, що у процесі примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 вересня 2017 року звернено стягнення на майно та кошти боржника ОСОБА_2 , оголошено в розшук транспортний засіб, однак судове рішення виконано частково, залишок боргу за виконавчим документом становить 820 839,98 грн, а також не сплачена основна винагорода приватного виконавця в розмірі 10 % суми, що підлягає стягненню.

Під час примусового виконання виконавчого документа встановлено наявність у боржника незареєстрованого майна, на яке може бути звернено стягнення. Згідно зі спадковою справою № 480/2014 ОСОБА_2 прийняв у спадщину квартиру АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідоцтво про право на спадщину не отримав, право власності на спадкове майно у встановленому законом порядку не зареєстрував, що унеможливлює звернення стягнення на вказану нерухомість у рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням.

З урахуванням викладеного приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н. В. просив звернути стягнення на належну боржнику ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за виконавчим провадженням № 56291691 із примусового виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва

від 28 вересня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 50 737,81 дол. США.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року у складі судді Хоменко В. С. подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В. задоволено. Надано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Павлюку Н. В. дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, що належить боржнику ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року скасовано, у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу

м. Києва Павлюка Н. В. відмовлено.

Ухвалами Верховного Суду від 22 листопада 2019 року та від 26 листопада

2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_3 та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В., витребувано матеріали цієї справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 лютого 2020 року касаційні скарги ОСОБА_3 та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва

Павлюка Н. В. задоволено, скасовано постанову Київського апеляційного суду

від 18 вересня 2019 року й залишено в силі ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2019 року.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В. про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із статтею 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно,

яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно із статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи відомо, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н. В. поніс пов`язані з розглядом справи судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені документально, а саме 1 921,00 грн за подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Узявши до уваги, що Верховний Суд задовольнив касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В., обговоривши питання про стягнення з ОСОБА_2 на користь Павлюка Н. В. судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В. підлягає задоволенню, понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги, підлягають стягненню в розмірі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про ухвалення додаткового рішення у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстроване в установленому порядку, у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту окремого проживання дружини та чоловіка у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та визнання права особистої приватної власності на грошові кошти за касаційними скаргами ОСОБА_3 та приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича на постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2019 року задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича на відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги в сумі 1 921,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко
В. М. Коротун