Апеляційне провадження № 22-ц/824/1800/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 756/7269/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретарів судового засідання Пащенко О.П., Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану його представником ОСОБА_3 ,

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року, ухваленого в приміщенні суду під головуванням судді Петришин Н.М., -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 6.10.2016 в м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений його автомобіль. Вартість матеріального збитку складала за звітом про оцінку 287 732,60 грн.

Цивільно-майнова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК "Юнівес", якою було відшкодовано позивачу 99 500,00 грн (з урахуванням суми банківської комісії).

З цих підстав просив стягнути з відповідача на свою користь різницю майнової шкоди у розмірі 187 732,60 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 187 732,60 грн. Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_2 через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального та невірне застосування матеріального права, просить призначити по справі авто товарознавчу експертизу, рішення суду скасувати та ухвалити нове за наслідками проведеної експертизи.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом всупереч нормам процесуального права не задоволено його клопотання про проведення автотоварознавчої експертизи. Вважає висновок суду про відмову у задоволенні клопотання про проведення експертизи передчасним, оскільки без вказаного висновку експерта неможливо встановити реальну вартість понесеного збитку.

З вини позивача не було проведено автотоварознавчу експертизу за ухвалою суду, оскільки саме на нього був покладений обов`язок надати до експертної установи фотографії пошкодженого автомобіля, від якого він ухилився.

У звіті, який суд взяв за основу при визначення завданої матеріальної шкоди ФОП ОСОБА_4 вказаний завищений курс Євро на момент складення звіту.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Також заперечує проти заявленого в апеляційній скарзі клопотання про долучення до матеріалів справи диску з кольоровими фотографіями автомобіля та призначення експертизи, оскільки такі клопотання заявлені всупереч вимогам ЦПК України, оскільки представник відповідача не зміг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції пояснити, чому саме вказаний ком пакт-диск із фотографіями не було надано експертам КНДІСЕ. Невідомо в який час і за яких обставин він його отримав, а також яка інформація міститься на диску.

Також представником відповідача не було надано будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на подання вказаних доказів.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове за наслідками проведеної експертизи.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з їх доведеності. Зазначав, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість його заперечень проти позову.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.10.2016 в м. Києві з вини ОСОБА_2 сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль "SsangYong" д.н.з. НОМЕР_1 , який наледить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.11).

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 7 березня 2017 року №3-2018/17 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_2 26 жовтня 2016 року о 07 год. 35 хв., керуючи автомобілем «Audi» д.н.з. НОМЕР_2 , в м.Києві по пр-ту Г.Сталінграду, 12, перед зміною напрямку руху не впевнився, що це буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху, був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, чим створив аварійну ситуацію, різко змінив напрямок руху, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Ssang Yong» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1 ПДР.

Відповідно до ст.82 ч.6 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язкова для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно звіту №689/11/16Б з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 11 листопада 2016 року загальна вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля позивача складає 287 732,60 грн (а.с.12-22).

Поліс цивільно-правової відповідальності транспортного засобу відповідача станом на день ДТП 26.10.2016 був діючий, а автомобіль відповідно застрахований у ПрАТ «СК «Юнівес» (ліміт відповідальності - 100 000,00 грн). У зв`язку з цим страховою компанією було відшкодовано позивачу 99 500,00 грн (з урахуванням суми банківської комісії).

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Системний аналіз статей 509, 1187, 1188, 1192 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.

За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи та доказів, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вбачається, що з метою встановлення обставин, що мають значення для вирішення справи, необхідним було дослідження питання вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля «Ssang Yong» д.н.з. НОМЕР_1 .

Таке клопотання заявлялося представником відповідача та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 2 квітня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.05.2019, було задоволено. По справі призначено експертизу, на вирішення якої ставилося питання про визначення розміру матеріальних збитків, завданих автомобілю позивача внаслідок ДТП, що сталася 26.10.2016.

Однак, експертиза не була проведена з підстав не надання позивачем детальних кольорових знімків пошкодженого об`єкта досліджень та пошкоджених при ДТП складових частин пошкодженого об`єкта досліджень, інформації щодо перебування об`єкта досліджень у попередніх ДТП, проведених капітальних ремонтах та наявних вузлах і агрегатах, які потребують ремонту або заміни станом на дату ДТП (т.2 ас.ас.7-8, 63 зворот).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Оцінка доказів - завершальний етап процесу доказування. Вона полягає в перевірці судом доброякісності засобів доказування, що має на меті визначити їх доказову силу.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ухвалою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року задоволено клопотання представника ОСОБА_2 та призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчої експертизи від 27.02.2020 за № 3897/20-54, розмір матеріального збитку, завданого транспортному засобу SsangYongKyron2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що сталася 26.10.2016, складає: 291 928,76 грн.

Оскільки за вищевказаним висновком експертизи від 27.02.2020 вартість матеріального збитку власника автомобіля є вищою за вартість матеріального збитку, встановленого звітом № 689/11/16Б від 11.11.2016 та враховуючи суму заявленого позову, суд апеляційної інстанції на стадії апеляційного перегляду рішення суду позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог.

Колегія суддів вважає висновок звіт № 689/11/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику КТЗ від 11.11.2016 належними та допустимими доказом у вказаній справі.

Доказів його неналежності та недопустимості відповідачем до суду не надано.

Проведена кваліфікованим оцінювачем ОСОБА_4 оцінка вартості майнової шкоди, завданої власнику КТЗ Ssang YongKyron 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП є належним доказом у справі.

А тому, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що звіт № 689/11/16Б про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди не є належним доказом у вказаній справі не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильність висновку суду, яким не було порушено норм процесуального права, рішення суду відповідає вимогам матеріального права та встановленим обставинам справи.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи, те що апеляційна скарга залишається без задоволення, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції. Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. Іншими учасниками справи не заявлено до відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у апеляційному суді.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 22 червня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: