РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/197/20
Провадження № 2-о/327/10/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2020 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

за відсутності учасників, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заінтересовані особи Розівська селищна об`єднана територіальна громада в особі Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області (далі Розівська селищна рада) та Розівська районна державна адміністрація Запорізької області (далі - Розівська РДА), -

В С Т А Н О В И В :

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

ОСОБА_1 вказав, що в процесі безоплатної приватизації землі він отримав в приватну власність земельну ділянку площею 5,7103 гектара (далі - га), розташовану на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області (далі Кузнецівська сільрада) та призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії IІ-ЗП №029803, виданим 25 квітня 2001 року на підставі рішення Кузнецівської сільради від 27 лютого 2001 року №3 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207 (далі - державний акт). В лютому 2020 року, маючи намір розпорядитися належною йому власністю, заявник звернулася до державного реєстратора Розівської селищної ради (далі державний реєстратор) з приводу державної реєстрації прав та їх обтяжень, але в державній реєстрації права власності на вказану земельну ділянку йому було відмовлено, оскільки в в державному акті допущено помилку в написанні прізвища заявника, а саме, замість його прізвища « ОСОБА_2 » помилково вказано « ОСОБА_2 », що є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської. ОСОБА_1 , посилаючись на те, що виправлення орфографічних або технічних помилок у державному акті не допускається, а Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування, що передбачала заміну державного акту, в якому виявлено помилку, втратила чинність, змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якій просить встановити, що вищевказаний державний акт на право приватної власності на землю належить саме йому.

Заявник ОСОБА_1 був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16), в судове засідання не з`явився, однак письмово повідомив судові про те, що він підтримує доводи поданої заяви та прохав розглянути справу за його відсутності (а.с.21).

Представники заінтересованих осіб Розівської РДА та Розівської селищної ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.17,18). Зазначеними особами, кожним окремо, подані заяви з проханням слухати справу без їх участі. Одночасно представники заінтересованих осіб письмово повідомили судові про те, що вони не заперечують проти задоволення заяви ОСОБА_1 , погодившись із доводами, наведеними у ній (а.с.19,20).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності всіх учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши позицію заявника та заінтересованих осіб, викладену в письмових заявах кожним окремо, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з п.1 постанови №5 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року (далі Постанова), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Красний Кут Антрацитівського району Ворошиловградської області, зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 (а.с.5).

На підставі рішення Кузнецівської сільради від 27 лютого 2001 року №3, ОСОБА_1 25 квітня 2001 року видано державний акт серії IІ НОМЕР_1 029803, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207 (а.с.6).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22 січня 2020 року, земельна ділянка кадастровий номер :02:003:0008, площею 5,7103 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень №51350573 від 27 лютого 2020 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_3 відмовлено заявнику ОСОБА_1 у державній реєстрації права власності на вищезазначену земельну ділянку оскільки документи подані для державної реєстрації прав не відповідають вимогам, або не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: державний акт виданий на ім`я « ОСОБА_1 », а з заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень звернувся « ОСОБА_1 » (а.с.7).

Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документа ОСОБА_1 , бере до уваги сукупність даних щодо вказаної особи, а також відомості про обставини набуття ним права власності на земельну ділянку, які містяться у наданих до справи документах.

Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що написання прізвища ОСОБА_1 у державному акті серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю є відмінним від написання прізвища в паспорті громадянина України на ім`я заявника через допущену помилку, яка є наслідком довільного перекладу його прізвища з російської мови на українську. З цих підстав суд вважає встановленим факт належності вказаного правовстановлюючого документу заявнику ОСОБА_1 .. Крім того, представники заінтересованих осіб у справі не заперечували проти встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними ОСОБА_1 у заяві.

Вищевказаний факт не може бути встановлений в іншому порядку, крім судового.

Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IІ-ЗП №029803, виданий 25 квітня 2001 року на підставі рішення Кузнецівської сільради від 27 лютого 2001 року №3 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207, належить заявнику ОСОБА_1 , має юридичне значення для нього у зв`язку з необхідністю реєстрації відповідних прав та їх обтяжень.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Визнати встановленим факт належності правовстановлюючого документа особі, а саме, що державний акт на право приватної власності на землю серії IІ-ЗП №029803, на земельну ділянку площею 5,71 (п`ять цілих сімдесят одна сота) гектара, розташовану на території Кузнецівської сільської ради Розівського району Запорізької області та передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, який видано 25 квітня 2001 року та зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №207 на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Красний Кут Антрацитівського району Ворошиловградської області.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.М. Кущ