Справа № 349/215/20
Провадження № 2/349/201/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 червня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Могили Р.Г.

за участі секретаря судового засідання Матасової Н.М.,

учасники судового провадження:

представник позивача адвокат Пащук Т.С.

(у режимі відеоконференції)

відповідач ОСОБА_1

представник відповідача адвокат Поглод Л.Я.,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу №349/215/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина .

Позов обґрунтував тим, що він є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2010 року з нього стягуються аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку. На даний час він є фактично безробітним, оскільки отримував дохід від підробітків закордоном. Окрім сина на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дітей, а також мати, яка є пенсійного віку. Посилаючись на неможливість сплачувати такі кошти на утримання сина ОСОБА_4 , просив зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_1 не подала відзиву на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився . Представник позивача адвокат Пащук Т.С. в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовну вимогу уточнив, просив зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки від всіх видів заробітку. Вказану вимогу обгрунтував обставинами, які наведені у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Поглод Л.Я. в судовому засіданні заперечили проти позову з тих підстав, що позивач тривалий час мав заборгованість за аліментами, крім цього наявність у нього непрацездатної матері не є підставою для зменшення розміру аліментів. Просили у задоволенні позову відмовити.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

27 лютого 2020 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні .

За заявами представника відповідача адвоката Поглод Л.Я. суд неодноразово відкладав розгляд справи у зв`язку з встановленням Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 на всій території України карантину.

Також розгляд справи відкладався у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливлювали участь представника позивача адвоката Пащука Т.С. у судовому засіданні в режимі відеоконференції із Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

Фактичні обставини, встановлені судом .

Заслухавши вступне слово представника позивача, відповідача, його представника та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що з 06 серпня 2005 року по 07 жовтня 2009 року сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі і у них є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення батьків проживає з матір`ю .

Згідно копії виконавчого листа, виданого 22 березня 2010 року на підставі рішення Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2010 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до копії довідки розрахунок-заборгованості, виданої Здолбунівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 листопада 2019 року № 27163, заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина ОСОБА_3 на 01 грудня 2019 року становила 197,04 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що з 08 листопада 2009 року по 12 листопада 2012 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 і у них є малолітня дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка після розлучення батьків проживає з матір`ю .

Згідно копії виконавчого листа, виданого 18 червня 2012 року на підставі рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 08 червня 2012 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 щомісячно стягуються аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття .

Відповідно до копії довідки розрахунок-заборгованості, виданої Здолбунівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 27 листопада 2019 року № 27163, заборгованість по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 на 01 грудня 2019 року становила 1 944,19 грн.

28 грудня 2012 року позивач по справі ОСОБА_2 зареєстрував шлюб із ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 , виданого 28 грудня 2012 року Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області .

ОСОБА_2 та ОСОБА_9 є батьками малолітньої дочки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого 22 листопада 2013 року Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області.

Згідно копії довідки Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 14 січня 2020 року №55, ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 . В склад сім`ї входять: дружина ОСОБА_9 , 1989 року народження, дочка ОСОБА_10 , 2013 року народження, теща ОСОБА_11 , 1966 року народження , тесть ОСОБА_12 , 1962 року народження, бабця ОСОБА_13 , 1929 року народження.

З копії відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2018 року по 4 квартал 2019 року доходів не отримував.

Згідно копії посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого Здолбунівським управлінням праці та соціального захисту населення Рівненської області 11 грудня 2003 року, мати позивача ОСОБА_14 є пенсіонером за віком.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

За умовами, встановленими частиною першою статті 3 Конвенції та частин сьомої , восьмої статті 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини.

В статті 180 СК України закріплено конституційну норму, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей, в тому числі і положення статті 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів».

Наведений висновок підтверджено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 682/3112/18 від 04 березня 2020 року.

Отже, у спорі про зміну розміру аліментів суд застосовує не лише статтю 192 СК України, а й враховує обставини , які передбачені статтею 182 СК України.

Одночасно суд зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частина третя статті 12, частина перша статті 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Як передбачено статтями 79,80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Представник позивача адвокат Пащук Т.С. довів належними, допустимими та достатніми доказами обставини щодо зміни сімейного стану позивача, а саме те, що він одружений, окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4 на його утриманні перебувають ще двоє малолітніх дочок: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Щодо відсутності офіційного працевлаштування платника аліментів та доходів у нього, то на думку суду дана обставина сама по собі не є підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки не свідчить про погіршення його матеріального стану.

Не є достатнім доказом наявність у платника аліментів непрацездатної матері. Долучена копія посвідчення містить лише інформацію, що ОСОБА_14 є пенсіонером за віком, однак це не свідчить про те, що вона фактично перебуває на утриманні свого сина ОСОБА_2 . Окрім цього з копії довідки про склад сім`ї від 14 січня 2020 року №55 вбачається, що ОСОБА_2 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 і до складу сім`ї ОСОБА_14 не входить.

Щодо посилання представника відповідача на те, що позивач тривалий час мав заборгованість за аліментами, то суд відхиляє ці доводи, оскільки законодавець визначив, що підставою для зміни розміру аліментів може бути зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Крім цього ст.196 СК України передбачено відповідальність за прострочення спати аліментів.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку , що сімейний стан позивача, як платника аліментів змінився, у нього є на утриманні ще двоє малолітніх дітей, а відповідно до положень ст. 192 СК України це є підставою для зменшення розміру аліментів, які були визначені рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2010 року.

Однак, враховуючи встановлений на 2020 рік прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років, вимоги ч.2 ст.182 СК України, де зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, суд змінює розмір аліментів та визначає в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Враховуючи роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, яке міститься в п.23 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у зміненому розмірі необхідно стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Керуючись ст.ст.141,259, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на дитину, задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 19 березня 2010 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки від заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів у зміненому розмірі розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується до закінчення строку карантину.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 22 червня 2020 року .

Суддя Р.Г.Могила