Справа № 289/941/20
Номер провадження 4-с/289/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2020 м. Радомишль

Суддя Радомишльського районного суду Житомирської області Сіренко Н.С., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С., -

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С. В поданій скарзі ОСОБА_1 просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С. щодо недолучення до матеріалів виконавчого провадження № 54716722 квитанцій про сплату коштів на рахунок ОСОБА_2 ;

- зобовязати державного виконавця Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області здійснити перерахунок заборгованості по сплаті аліментів у виконавчому провадженні № 54716722;

- зобовязати державного виконавця Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 54716722 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження";

- скасувати постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № 54716722 про встановлення тимчасових обмежень.

Одночасно в скарзі ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця у виконавчому провадженні № 54716722, мотивовуючи тим, що лише 10.06.2020 скаржник отримала відповідь державного виконавця на її клопотання, про що свідчить лист-відповідь та конверт, тому вважає, що 10-денний строк на оскарження бездіяльності державного виконавця пропущено з поважних причин.

Вирішуючи питання про поновлення строку на подачу скарги на бездіяльність начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С., суддя виходить з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Положеннями ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як вбачається із трекінгу офіційного сайту АТ "Укрпошта", поштове відправлення Коростишівського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за № 162, адресоване ОСОБА_1 , вручено останній особисто 05.06.2020.

Враховуючи положеннями п. «а» ч. 1 ст. 449 ЦПК України, строк для подачі до суду скарги закінчився 16.06.2020, однак, скаржник направив до суду скаргу засобами поштового зв`язку лише 19.06.2020.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Перелік поважності причин, які враховуються для поновлення пропущеного строку, законом не встановлено, вони визначаються у кожному конкретному випадку, виходячи з певних обставин, які мають юридичне значення.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Скаржник як на поважність пропущення строку посилається на те, що оскаржуване повідомлення від 02.06.2020 вона отримала 10.06.2020, однак, суддя вважає такі посилання безпідставними, так як вони спростовані інформацією із офіційного сайту АТ "Укрпошта".

Враховуючи вищевикладене, а також те, що скаржником ОСОБА_1 пропущено строк для звернення до суду зі скаргою на дії начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С., без поважних причин, оскільки наведені нею обставини в обгрунтування поважності причин пропущеного строку не повязані з істотними труднощами, які б могли обєктивно зашкодити скаржнику своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк, тому, суддя приходить до висновку, що клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку звернення до суду не підлягає задоволенню, а скарга підлягає залишенню без розгляду.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 126, 447, 448, 449 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду зі скаргою - відмовити.

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Коростишівського РВ ДВС ГТУЮ у Житомирській області Желєзної Т.С. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н. С. Сіренко