справа № 691/390/20
провадження № 2/691/314/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді Савенко О.М.

при секретарі судових засідань Шмунь Н.В.

провівши у підготовчому засіданні в приміщенні суду м.Городище Черкаської області розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що з 29 березня 2003 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований 29 березня 2003 року у виконавчому комітеті Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис №8. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я фактично розпалася з причин відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Протягом десяти років з відповідачем однією сім`єю не проживають і не мають бажання бути разом. На даний час перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому зберігати шлюб недоцільно, його необхідно розірвати, як такий, що суперечить його інтересам. Дані обставини стали підставою звернення до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив зареєстрований шлюб з відповідачем розірвати, термін на примирення не надавати.

Відповідач позовні вимоги визнала та просила зареєстрований шлюб з позивачем розірвати, термін на примирення не надавати, залишити прізвище набуте у шлюбі та визначити місце проживання неповнолітньої дитини з нею.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, враховуючи відсутність клопотань щодо надання терміну для примирення, визнання позову відповідачем, вимоги ст.200 ЦПК України, приходить до висновку про можливість прийняття рішення у підготовчому судовому засіданні, та дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Згідно ст.ст.104,105,110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя.

У відповідності до ч.ч.3,4 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з`ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність малолітньої дитини, - постановляє рішення про розірвання шлюбу.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сім`ї позивачем і відповідачем не можливе, поскільки сторони подружні стосунки припинили, разом не проживають протягом десяти років, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розірвання шлюбу є різні погляди на життя, склад характеру, що унеможливлює існування шлюбу. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку. Судом встановлено, що позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач не заперечив, остільки не подала відзиву, заперечень на позовну заяву. Сторони по справі, маючи право на відклинання позовної заяви протягом місяця, як то визначено ч.ч.3,4 ст.109 СК України, таким правом не скористалися, а отже, подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для його розірвання. Майновий спір, як повідомили сторони, на день розгляду справи в суді, відсутній. Відповідач не вагітна.

У відповідності до ст.109 СК України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, відповідачем у справі, беручи до уваги обставини, що неповнолітня дитина на час розгляду справи, проживає біля неї, такої домовленості досягнуто між батьками і це відповідатиме інтересам дитини.

Суд, вважає за доцільним, з огляду на клопотання відповідача, не змінювати їй після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі, виходячи із права наданого ст.113 СК України на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Позов підтверджується: свідоцтвом про одруження, копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 34, 55,104, 105, 109, 110, 111, 112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст.2, 3, 4, 5, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 200, 263, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

вирішив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 29 березня 2003 року виконавчим комітетом Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області за актовим записом №8.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_2 прізвище набуте у шлюбі ОСОБА_5 .

Неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу залишити проживати біля матері ОСОБА_2 .

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду.

Суддя О. М. Савенко