Єдиний унікальний номер 240/469/18
Номер провадження 22-ц/804/1863/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Бахмуті цивільну справу №240/469/18 за заявою Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання спадщини відумерлою за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який не брав участі у справі, на рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року (суддя Щербак Ю.В., повний текст рішення складено 02 жовтня 2018 року),

в с т а н о в и в :

03 липня 2018 року Костянтинівська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області звернулася до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 залишилась спадщина у виді права на земельну частку (пай), та до цього часу не прийнята. Право померлої на земельну частку (пай) підтверджено сертифікатом серії РН № 113631, зареєстрованого в книзі реєстрації та видачі сертифікатів земельних часток (паїв) від 15 травня 2001 року № 27. Спадкоємці померлої не віднайшлися, спадщина відкрилась за останнім місцем проживання померлої в АДРЕСА_1 . Просив відповідно до статті 1277 ЦК України визнати спадщину померлої ОСОБА_2 відумерлою та передати право на земельну частку (пай) у комунальну власність територіальній громаді Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області.

Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року заяву Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання спадщини відумерлою задоволено.

Визнано відумерлою спадщину у виді права ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в КСП «Україна» Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області, відповідно до сертифікату серії РН №113631, площею 5,77 умовних кадастрових гектарів, зареєстрованого в книзі реєстрації та видачі сертифікатів земельних часток (паїв) № 27 від 15 травня 2001 року. Передано право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в КСП «Україна» Олександрівської селищної ради відповідно до сертифікату серії РН № 113631 площею 5,77 умовних кадастрових гектарів, зареєстрованого в книзі реєстрації та видачі сертифікатів земельних часток (паїв)№27 від 15 травня 2001 року, у комунальну власність територіальній громаді Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Він, ОСОБА_1 , є спадкоємцем цієї спадщини відповідно до заповіту, посвідченому приватним нотаріусом Левочка М.М. 03 березня 2004 року, в той час як ні судом першої інстанції, ні прокуратурою зазначені відомості не були перевірені в у відповідному спадковому реєстрі, та було ухвалено рішення про визнання спадщини відумерлою, яким було порушено його права як спадкоємця. Крім того, на теперішній час у суді відкрито провадження за його позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тому що він не міг своєчасно звернутись до нотаріуса, оскільки в у Державному реєстрі актів цивільного стану з`ясувалась помилка у прізвищі спадкодавця « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Представником заявника Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області - Костянтинівської місцевої прокуратури надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення у справі є законним та обґрунтованим, при розгляді справи не були порушені норми матеріального та процесуального права, враховані всі фактичні обставини справи, в повному обсязі з`ясовані обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, тому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, згідно якої просить справу розглянути за його відсутності, доводи апеляційної скарги підтримує.

Представник Костянтинівської місцевої прокуратури Лушер Н.М., яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник заявника Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, надав лист, згідно якого просив справу розглянути за відсутності представника, підтримує доводи, викладені у відзіві на апеляційну скаргу.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала території Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 22 лютого 2006 року (а.с.12).

Крім померлої, за вищевказаною адресою, інші особи на день її смерті, не зареєстровані. Син померлої - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_2 (а.с.17).

Відповідно до інформації, наданої Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 12 березня 2018 року № 15.50-25-9/616, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9-10).

З акту обстеження від 22 березня 2018 року № 208, а також додатків до нього (фототаблиць), складеного депутатом Олександрівської селищної ради Сипливою І.Б., в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , в якому була зареєстрована на день смерті ОСОБА_2 , зруйнований.

Як вбачається з довідки відділу в Олександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 10-5-0.31-1155/101-18 від 11 червня 2018 року, згідно запису № 27 від 15 травня 2001 року у книзі реєстрації та видачі сертифікатів земельних часток (паїв) ОСОБА_2 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) в КСП «Україна» Олександрівської селищної ради Донецької області серії РН № 113631, площею 5,77 умовних кадастрових гектар (а.с.13).

Згідно з інформаційною довідкою Олександрівської державної нотаріальної контори зі Спадкового реєстру (спадкові справи, та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №52208119 від 08 червня 2018 року, із заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ніхто не звертався, та спадкова справа не відкривалась (а.с.7).

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає за наступних підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 , тому є підстави для визнання спадщини відумерлою і передачі майна у власність територіальній громаді Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області.

Апеляційний суд не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, оскільки останній дійшов їх з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин 1-3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Згідно із статтею 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до статті 335 ЦПК України у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Відповідно до статті 337 ЦПК України справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Згідно із статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно із статтями 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою ОСОБА_1 зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано закон про відсутність спадкоємців ОСОБА_11 , оскільки після її смерті сестри він є спадкоємцем за заповітом, а після переходу права власності на спірне право на земельну ділянку (пай) до територіальної громади на підставі судового рішення, порушуються його законні права та інтереси спадкоємця.

З матеріалів справи убачається, що згідно заповіту, посвідченого 03 березня 2004 року приватним нотаріусом Олександрівського районного нотаріального округу Донецької області Левочка М.М., ОСОБА_11 заповіла ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» Олександрівського району Донецької області розміром 5,77 в умовних кадастрових гектарах за сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 113631 (а.с.53,54); відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 113631, виданому Олександрівською державною адміністрацією Донецької області 22 березня 2001 року, право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» Олександрівського району Донецької області, розміром 5,77 в умовних кадастрових гектарах належить ОСОБА_11 (а.с.55); з ксерокопії паспорту НОМЕР_1 , виданому Олександрівським РВ УМВС України в Донецькій області 24 липня 2002 року, вбачається прізвище, ім`я та батькові - ОСОБА_11 (а.с.57); зідно свідоцтва про смерть, виданого Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 28 листопада 2019 року, ОСОБА_11 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56,57).

Отже, дослідивши представлені ОСОБА_1 докази та, з урахуванням норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що спадкодавець ОСОБА_11 за життя склала заповіт, згідно якого розпорядилася своїм правом на земельну ділянку (пай), спадкоємець померлої не відмовлявся від прийняття спадщини, а тому, погодитися з рішенням суду про задоволення вимог Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_11 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можна.

Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не було належним чином досліджено обставини справи та не встановлено коло спадкоємців після смерті ОСОБА_11 , незалучення до участі у справі спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 значно вплинуло на права і обов`язки останнього як на спадкоємця, тому правові підстави для задоволення заяви відсутні. При цьому також вбачається спір про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, тому вирішення питання про визнання спадщини відумерлої є передчасним.

Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу не можуть бути взяті до уваги, оскільки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами у даній справі.

За таких обставин, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 26 вересня 2018 року скасувати.

В задоволенні заяви Костянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Олександрівської селищної ради Олександрівського району Донецької області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 червня 2020 року.

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

О.В. Халаджи