ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-5609/12
провадження № 2-п/753/141/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2012 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

встановив:

У квітні 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м.Києва від 11.10.2012 року у справі за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказувала, що заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11.10.2012 року задоволений позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості у розмірі 49 525,97 доларів США, що еквівалентно 395697,64 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та залишок заборгованості за кредитом у сумі 43 488,97 доларів США, що еквівалентно 347463,82 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, заборгованість по відсоткам - 6037,00 доларів США, що еквівалентно 48233,82 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пеню за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 50688,09 гривень, а всього: 446 385,73 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3219,00 грн.

Копію зазначеного заочного рішення було отримано відповідачем ОСОБА_1 03.03.2020 року.

ОСОБА_1 не була присутня 11.10.2012 року в судовому засіданні Дарницького районного суду м.Києва та не була обізнана про наявність відповідної судової справи, не отримувала копій судових рішень у справі. Відповідач не згодна з даним рішенням та має заперечення проти вимог позивача, зокрема, стверджує, що судом не були з`ясовані всі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення вказаної справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, однак на електронну адресу суду надійшло електронне звернення ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримала та просила суд її задовольнити, також просила суд про позгляд вказаної заяви у її відсутності.

Представник позивача та інші відповідачі в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини на які посилалась відповідач ОСОБА_1 , як на підставу перегляду заочного рішення, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що заочним рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 11.10.2012 року задоволений позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна», стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" суму заборгованості у розмірі 49 525,97 доларів США, що еквівалентно 395697,64 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та залишок заборгованості за кредитом у сумі 43 488,97 доларів США, що еквівалентно 347463,82 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, заборгованість по відсоткам - 6037,00 доларів США, що еквівалентно 48233,82 гривень за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, пеню за прострочення виконання зобов`язань в розмірі 50688,09 гривень, а всього: 446 385,73 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 3219,00 грн.

Умови проведення заочного розгляду справи станом на 11.10.2012 року визначались нормою ст. 224 ЦПК України в редакції 2004 року, якими були неявка у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними; ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів у справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи; неявка у судове засідання всіх відповідачів у разі участі у справі кількох відповідачів.

Відповідно до п.9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це.

Так, поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці до судового засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами, тобто, повинні додаватися до заяви про перегляд заочного рішення. Крім того, відповідач має подати документи, що свідчать про неможливість повідомити суд про причини неявки у судове засідання.

Водночас, з`ясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто, якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Наявність наведених обставин повинна бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Згідно ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як встановлено із довідки Дарницького районного суду м.Києва, виданої в тому, що справа за № 2-5606/12 за позовом ТОВ "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - знищена за закінченням строку зберігання, на підставі наказу ДСА України про затвердження переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів та наказу.

Так, твердження відповідача щодо неотримання нею судових викликів та копії судового рішення наразі перевірити суд позбавлений можливості, оскільки дана цивільна справа знищена.

Разом з тим, ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 03.06.2020 року у відновленні втраченого судового провадження в цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договоромвідмовлено.

Однак, у рішенні суду від 11.10.2012 року зазначено, що: "Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.".

Окрім того, встановлено, що заява про перегляд заочного рішення надійшла до суду 06.04.2020 року. Як зазначає ОСОБА_1 копію вказаного рішення вона отримала 03.03.2020 року, про що свідчать лист Дарницького районого суду м.Києва від 25.02.2020 року за вих. №5/134/2020.

Оскільки цивільна справа на даний час знищена, а згідно переписки ОСОБА_1 із судом вбачається, що Дарницьким районним судом м.Києва на адресу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 26.10.2017 року направлялась завірена копія рішення від 11.10.2012 року у справі №2-5609/12, крім того, судом 06.06.2019 року направлялась завірена копія рішення від 11.10.2012 року у справі №2-5609/12 безпосередньо на поштову адресу ОСОБА_1 .

Що стосується посилання ОСОБА_1 щодо безпідставності позовних вимог позивача, які вказані у заяві про перегляд заочного рішення, то відповідач ОСОБА_1 при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надала доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення від 11.10.2012 року, а лише зазначає їх у своїй заяві без надання будь-яких на це письмових доказів.

Крім того, у відповідність до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Виходячи з наведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто п.1 ст.6 конвенції, а також ст.1 Першого протоколу до неї, оскільки в позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Так, Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує, що термін «строк на оскарження рішення», що є звичайним явищем у національних законодавствах держав учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів та позивачів, які можуть трапитись після прийняття судом рішення (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За таках обставин, суд, не вбачає посилань відповідача на будь-які докази, які мають істотне значення для справи та не були досліджені судом. Окрім того, суд позбавлений можливості перевірити твердження заявника щодо неотримання судових викликів та судового рішення у зв`язку з тим, що цивільна справа знищена.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 287 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 11.10.2012 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: