Провадження № 2/761/1886/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Саадулаєва А.І.,

при секретарі Бєляєвій О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Моторно (транспортного) Страхового бюро України до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою стахового відшкодування,

встановив:

Представник Моторно (транспортного) страхового бюро України (далі по тексту - позивач, МТСБУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути на свою користь з відповідача 14205,95 грн. - розмір понесених витрат, та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2017 року о 19 год. 25 хв. в м. Києві, по вул. Бережанській, 17 громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota LEXUS ES 350 », реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , щo призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася з вини відповідача - ОСОБА_1 , що вбачається з повідомлення про ДТП від 13.12.2016 року, довідки № 564876 про дорожньо-транспоортну пригоду від 13.12.2016 року та постанови Оболонського районного суду міста Києва від 15 березня 2017 року по справі № 756/2547/17-п, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнено до адміністративної відповідальності.

В свою чергу, відповідач, на момент скоєння ДТП, не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого власника транспортного засобу була застрахована в страховій компанії ПрАТ «CK «ВУСО», поліс дійсний до 09.12.2017 року.

Водій автомобіля «TOYOTA LEXUS ES 350 » реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 , ОСОБА_3 зазнав матеріальної шкоди в розмірі 13585,95 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять гривень 95 копійок) без врахування ПДВ, що визначено Звітом № 719 про оцінку автомобіля ««TOYOTA LEXUS ES 350 » реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 складеним 13 лютого 2017 року на замовлення МТСБУ. Вартість відновлювального ремонту постраждалого транспортного засобу визначена в розмірі 13585,95 грн. без врахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників. Послуги аварійного комісара були оплачеш позивачем в розмірі 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29рв від 14 березня 2017 року.

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, а позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі, позивач набув права грошової вимоги в порядку регресу до відповідача на суму 13585,95 грн., у зв`язку з чим і звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи (а.с. 43-44).

На підставі розпорядження щодо повторного автоматизованого розподілу справи від 14 січня 2020 року №01-08-337, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передано на розгляд судді Саадулаєва А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2020 року цивільну справу прийнято до провадження судді Саадулаєва А.І.

Сторонам надано всі можливості для реалізації їхніх процесуальних прав, чим вони не повною мірою скористалися. Зокрема, відповідач не подав до суду відзиву на позовну заяву та не брав участі в судовому засіданні.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Крім того, у вказаній заяві представник позивача зазначив, що не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позовну заяву з додатками відповідачем отримано, про що свідчить повернення до суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що свідчить про обізнаність відповідача про розгляд цивільної справи.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Як вбачається з постанови Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, 01.02.2017 року о 19 год. 25 хв. в м. Києві, по вул. Бережанській, 17 громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota LEXUS ES 350 », реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , щo призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів (а.с. 14).

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 14).

Згідно матеріалів ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована, що вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду № НОМЕР_4 (а.с. 13). Вказана обставина також підтверджується відомостями з Центральної бази даних МТСБУ, станом на 01 лютого 2017 року (а.с. 11).

Цивільно-правова відповідальність потерпілого власника транспортного засобу була застрахована в страховій компанії ПрАТ «CK «ВУСО», поліс дійсний до 09.12.2017 року, що вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду № НОМЕР_4 (а.с. 13), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 12).

Відповідно до звіту №719 про оцінку автомобіля «TOYOTA LEXUS ES 350» реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 , вартість відновлюваного транспортного засобу «TOYOTA LEXUS ES 350 » реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 без урахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 13585,95 грн. (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 95 копійок (а.с. 19).

Відповідно до платіжного доручення №3845рв від 05 травня 2017 року позивачем на рахунок ОСОБА_3 здійснено виплату по справі №39375, згідно наказу №3845 від 04 травня 2017 року, т.з. НОМЕР_3 у розмірі 13585,95 грн. (а.с. 33).

Також позивачем були оплачені послуги аварійного комісара у розмірі 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29рв від 14 березня 2017 року (а.с. 34).

Оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, а позивачем здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі, позивач набув права грошової вимоги в порядку регресу до відповідача, у зв`язку з чим і звернувся до суду з вказаним позовом.

Оцінка суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України).

Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення:

- протиправна поведінка особи;

- настання шкоди;

- причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди;

- вина завдавача шкоди.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, встановлено, що 01.02.2017 року о 19 год. 25 хв. в м. Києві, по вул. Бережанській, 17 громадянин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», реєстраційний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota LEXUS ES 350 », реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 . ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України (порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 14).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок такої протиправної поведінки ОСОБА_1 було завдано шкоду володільцю автомобіля «Toyota LEXUS ES 350», реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 . Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок.

Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже законом встановлено презумцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою Оболонського районного суду м. Києва від 15 березня 2017 року, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина.

Отже суд встановив підстави для деліктної відповідальності відповідача за завдання шкоди володільцю застрахованого транспортного засобу.

За умовами ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована не була, що підтверджується витягом з Централізованої бази даних М(Т)СБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Так, згідно п. а ст. 41.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

При цьому, відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до звіту №719 про оцінку автомобіля «TOYOTA LEXUS ES 350» реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 , вартість відновлюваного транспортного засобу «TOYOTA LEXUS ES 350 » реєстраційний номер знак транспортного засобу НОМЕР_3 без урахування ПДВ та з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 13585 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 95 копійок (а.с. 19).

Відповідно до платіжного доручення №3845рв від 05 травня 2017 року позивачем на рахунок ОСОБА_3 здійснено виплату по справі №39375, згідно наказу №3845 від 04 травня 2017 року, т.з. НОМЕР_3 в розмірі (а.с. 33).

Також позивачем були оплачені послуги аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29рв від 14 березня 2017 року (а.с. 34).

Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

У відповідності до п. 38.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» М(Т)СБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи те, що ДТП була скоєна з вини відповідача, при цьому МТСБ України здійснило власнику пошкодженого транспортного засобу виплату страхового відшкодування, у останнього виникло право регресної вимоги до особи, що завдала шкоду, а тому суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим поданий позов підлягає задоволенню.

При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що у останнього відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до платіжного доручення №2408 від 14 травня 2019 року позивачем сплачено 1921,00 грн. судового збору, який було зараховано до спеціального фонду державного бюджету (а.с. 35).

Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому судовій збір покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного та керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.11, 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 280-282, 289, 352, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов Моторно (транспортного) Страхового бюро України до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою стахового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) Страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, бульв. Русанівський, 8, р/р НОМЕР_5 , в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ) 14205 (чотирнадцять тисяч двісті п`ять) гривень 95 копійок суми виплаченого страхового відшкодування, з яких 13585,95 грн. вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу та 620,00 грн. послуги аварійного комісара.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Моторно (транспортного) Страхового бюро України (адреса: 02154, м. Київ, бульв. Русанівський, 8, р/р НОМЕР_5 , в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, ) 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: