Єдиний унікальний номер судової справи № 473/4425/19
Номер провадження: 22-ц/812/1198/20
У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Крамаренко Т.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Наталія Миколаївна про захист і поновлення права власності, яке не підтверджене документально, не визнається чи заперечується, визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист і поновлення права власності, яке не підтверджене документально, не визнається чи заперечується, визнання договору дарування недійсним відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, 25 червня 2020 року ОСОБА_1 подав до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу в межах строку на апеляційне оскарження.

У відповідності до вимог ЦПК України, апеляційні скарги мають бути оплачені судовим збором за ставками, які визначені частиною 2 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з тексту апеляційної скарги, ОСОБА_1 просив скасувати рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року, яким в задоволенні його позову було відмовлено.

З тексту оскаржуваного рішення суду вбачається, що остаточні позовні вимоги ОСОБА_1 складаються з трьох немайнових та однієї майнової вимоги.

На день звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру складала 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605 грн.).

А ставка ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.).

Таким чином, враховуючи вищезазначені положення Закону, вимоги заявлені в апеляційній скарзі, розмір судового збору за подачу даної апеляційної скарги становить 4 610, 40 грн. (за три вимоги немайнового характеру та за одну вимогу майнового характеру), який розраховано наступним чином:

(768,40 грн. х 150% ) х 4 = 4 610, 40 грн.

Однак, при подачі апеляційної скарги позивачем судовий збір не сплачено.

Натомість, ОСОБА_1 подано заяву про звільнення його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

В своїй заяві, ОСОБА_1 як на підставу задоволення заяви, посилається на те, що отримує пенсію у розмірі 1638 грн., розмір якої є замалий і яка вистачає лише на харчування, оплату комунальних послуг та придбання ліків. Крім того, зазначає, що предметом позову є захист соціальних прав.

Однак, предметом позову у даній цивільні справі є захист права власності.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення по справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною 1, 3 статті 136 ЦПК України також зазначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення по справі. З підстав, зазначених у ч.1 цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При цьому, саме на заявника покладається обов`язок довести обставини неможливості сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Однак, ОСОБА_1 до заяви про звільнення його від сплати судового збору доказів на підтвердження майнового стану за попередній 2019 рік не додано.

За таких обставин, апеляційний суд позбавлений можливості встановити наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, для повного та всебічного розгляду заяви з урахуванням вимог п.1 ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 необхідно надати суду докази на підтвердження майнового стану за попередній 2019 рік, а саме наявності або відсутності доходу (пенсії, прибутку, тощо) підтверджений відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми/джерела виплачених доходів на утримання податків за повний 2019 рік, наявність/відсутність нерухомого майна, рухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 6364).

Отже, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана без дотримання вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а ОСОБА_1 необхідно надати до суду належні докази на підтвердження свого майнового стану за весь попередній 2019 рік.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 354, 356, 357 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2020 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення йому копії цієї ухвали, для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду, а саме надати докази майнового стану (наявності або відсутності доходу за весь попередній 2019 рік):

- (пенсії, прибутку, тощо) підтверджений відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми/джерела виплачених доходів на утримання податків за повний 2019 рік;

- наявність/відсутність нерухомого майна, рухомого майна, цінних паперів (підтверджені відповідними витягами).

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Крамаренко