КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-з/824/396/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 381/2244/19

30 червня 2020року Київський апеляційний суду складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств», третя особа: профспілкова організація Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» про скасування доган від 03 червня 2019 року, розпорядження №1 від 29 травня 2019 року, наказу про звільнення, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

13 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про скасування доган від 03 червня 2019 року, розпорядження №1 від 29 травня 2019 року, наказу про звільнення, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

З урахуванням збільшених 02.09.2019 року позовних вимог, просила суд:

визнати незаконним та скасувати розпорядження №1 від 29 травня 2019 року за підписом виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» «Про визначення місця і режиму роботи техніка-еколога підприємства»;

визнати незаконними та скасувати накази за підписом виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» від 03 червня 2019 року за № 30, № 31, № 32 «Про стягнення»;

визнати незаконним та скасувати наказ від 03.06.2019 року Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» за № 33 «Про звільнення»;

поновити її на роботі в Комунальному підприємстві «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на посаді техніка-еколога і за суміщенням з посадою інженера з охорони праці як таку, що була звільнена незаконно;

стягнути з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу станом на 28.08.2019 року в сумі 65 365, 86 грн.;

стягнути з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на її користь моральну шкоду у розмірі 100 000 гривень.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств», третя особа: профспілкова організація Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» про скасування доган від 03 червня 2019 року, розпорядження №1 від 29 травня 2019 року, наказу про звільнення, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження №1 від 29 травня 2019 року за підписом виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» «Про визначення місця і режиму роботи техніка-еколога підприємства».

Визнано незаконними та скасовано накази за підписом виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» від 03 червня 2019 року за № 30, № 31, № 32 «Про стягнення».

Визнано незаконним та скасовано наказ від 03 червня 2019 року за підписом виконуючого обов`язки начальника Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» за № 33 «Про звільнення працівника».

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Комунальному підприємстві «Фастівський комбінат комунальних послуг» як таку, що була звільнена незаконно.

Стягнуто з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 65 365,86 грн.

Стягнуто з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних послуг» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду у сумі 20 000 грн.

Рішення суду в частині поновлення на роботі допущено до негайного виконання.

В іншій частині позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 29 жовтня 2019 року Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати повністю рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» задоволено частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2019 року змінено в частині вирішення позовної вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, викладено абзац п`ятий та шостий резолютивної частини рішення в новій редакції.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в Комунальному підприємстві «Фастівський комбінат комунальних послуг» на посаді техніка-еколога і за суміщенням на посаді інженера з охорони праці з 03 червня 2019 року;

Стягнуто з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн.

В частині вирішення позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди рішення суду змінено, зменшено стягнуту з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди з 20000,00 грн. до 5000,00 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

31 березня 2020 року Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» надіслало заяву про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, в якій просить роз`яснити резолютивну частину вказаної постанови в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. та моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., а саме: роз`яснити чи потрібно Комунальному підприємству «Фастівський комбінат комунальних підприємств» утримувати з вказаних до виплати на користь ОСОБА_1 сум податок на доходи фізичних осіб і військовий збір.

Заяву обґрунтовувало тим, що з резолютивної частини постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року не зрозуміло, чи потрібно утримувати з присуджених до виплати на користь ОСОБА_1 суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди ПДФО і військовий збір. Вказувало, що Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» виплатило ОСОБА_1 суму розрахунку за вимушений прогул 68212,48 грн. та 5000,00 грн. моральної шкоди, загальна сума 73212,48 грн., з утриманням ПДФО - 13178,25 грн., військового збору- 1098,19 грн., загальна сума утриманих податків - 14276,44 грн., до сплати- 58936,04 грн. Разом з тим, позивачка не згодна з даною сумою виплати і вимагає доплатити залишок загальної суми, стягнутої постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

В судовому засіданні представник Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» адвокат Чорногрицька Юлія Сергіївна просила задовольнити заяву та роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду заяви судом повідомлялась у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у її відсутності.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, колегія суддів вважає, що заява про роз`яснення постанови підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

У заяві Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» просило роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. та моральної шкоди в сумі5000 грн., оскільки відповідачем виплачено на користь позивачки вказані суми з утриманням з цих сум ПДФО та військового збору, з чим не погоджується позивачка.

З постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року вбачається, що з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. та моральну шкоду в сумі 5000 грн.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України, суд апеляційної інстанції керувався постановою Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року № 100, пунктом 3 якої визначено, що усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року роз`яснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести у рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Отже суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Визначаючи розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд апеляційної інстанції виходив з нарахованої позивачці заробітноїплати за лютий 2019 року та березень 2019 року без вирахування податків та інших обов`язкових платежів, а не із заробітної плати, що була виплачена позивачці за вказані місяці із здійсненими відрахуваннями податків і зборів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наявні правові підстави для роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. Роз`яснити, що судом стягнутоз Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. без вирахування з цієї суми податків та зборів, які підлягають відрахуванню при виконанні вказаного судового рішення.

Також колегія суддів вбачає підстави для роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 5000,00 грн., з огляду на таке

Згідно з підпунктом «а» підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

При цьому, відповідно до підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV ПК України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV ПК України.

Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Таким чином, якщо особа відшкодовує (виплачує, надає) на користь фізичної особи моральну шкоду, така особа виступає щодо такої фізичної особи податковим агентом та зобов`язана утримати і перерахувати податок із суми такого доходу.

З огляду на вказанесума відшкодування моральної шкоди, стягнута з роботодавця на користь працівника на підставі судового рішення, підлягає оподаткуванню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити, що сума відшкодування моральної шкоди 5000 грн. у постанові Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року зазначена без відрахування обов`язкових платежів та при виконанні рішення суду відповідач, як податковий агент, зобов`язаний утримати із вказаної суми податки і збори відповідно до вимоги чинного законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що заяву Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року слід задовольнити.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року задовольнити.

Роз`яснити, що постановою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року стягнуто з Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 68212,48 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн. без відрахування податків та зборів, які підлягають відрахуванню при виконанні вказаного судового рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 30 червня 2020 року

Головуючий: Судді: