КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 382/1739/18 Головуючий у 1 інстанції: Литвин Л.І.
Провадження № 22-ц/824/6221/2020 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 , на рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у володінні та користуванні житлом та вселення,-

в с т а н о в и в:

В жовтні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, ОСОБА_5 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 2005 року вона є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому з її дозволу проживав її син ОСОБА_6 разом зі своєю родиною - дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 30 листопада 2005 року за її згодою в даному житловому будинку була зареєстрована ОСОБА_2 та ОСОБА_6 18 серпня 2017 року за цією ж адресою було зареєстровано її онуку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 її син ОСОБА_6 помер. Наприкінці січня 2018 року відповідачка ОСОБА_2 разом з донькою зібрала всі свої особисті речі покинула належний їй будинок та виїхала в невідомому напрямку. З реєстрації місця проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , не знялися. Як власник будинку вона несе додаткові витрати у зв`язку з оплатою житлово-комунальних послуг за зареєстрованих відповідачів, що порушує її права. Реєстрація відповідачів чинить їй перешкоди у відчужені належного їй майна. Відповідачі не є членами її родини, спільно вони ніколи не проживали. ОСОБА_4 просила усунути перешкоди у користуванні житловим будинком за АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , яка діє також в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у володінні та користуванні житлом та вселення. Зазначила, що будинок АДРЕСА_1 вони придбали за спільні кошти з чоловіком ОСОБА_7 , але право власності на будинок було оформлено на позивачку ОСОБА_4 , яка є матір`ю ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 позивачка ОСОБА_4 вирішила продати будинок та почала чинити перешкоди їй та її дочці у проживанні в будинку, виганяла з будинку, погрожувала насильством. Протягом 2018 року ОСОБА_4 зі своїм чоловіком виносили з домоволодіння різні речі. 02.08.2018 р. з вона зверталася до поліції, а 20.08.2018р. разом з дитиною була вимушена переїхати на тимчасове проживання до своїх батьків у Полтавську область. Нещодавно ОСОБА_4 зі своїм чоловіком зірвали замки з господарських будівель, викопали у дворі садові насадження. Вона з донькою має намір жити в м. Яготин та повернутися на роботу. Її донька відвідувала Яготинський НВК "Спеціалізована школа - загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 3" до червня 2018 року, і закінчила 9 клас. Наприкінці 15 серпня 2018 р. вони забрали документи доньки зі школи і в 10 клас вона пішла в с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області. ОСОБА_2 просила усунути перешкоди у володінні та користуванні житлом шляхом вселення її та неповнолітньої ОСОБА_3 у житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 . Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 704,80 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 , суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що вони проживали в будинку до серпня 2018 року, ОСОБА_2 несла витрати по утриманню будинку. Суд безпідставно відхилив покази свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та не врахував, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 набули право користування будинком як члени сім`ї власника. Наявні в справі докази доводять, що ОСОБА_4 чинила перешкоди у користуванні будинком, а тому ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 підлягають вселенню до нього.

В апеляційній інстанції представник ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Служби у справах дітей та сім`ї Яготинської районної державної адміністрації не з`явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 23 червня 2005 р. та витягу з Реєстрацію права власності на нерухоме майно, позивачка ОСОБА_4 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с. 13-14 т. 1).

З моменту набуття права власності на будинок ОСОБА_4 в ньому не проживала. З дозволу ОСОБА_4 в будинку проживали її сина ОСОБА_6 разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 39, 52 т. 1).

ОСОБА_2 була зареєстрована у будинку з 30.11.2005 р., а неповнолітня ОСОБА_3 - з 18.08.2017 р.

ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 з 1987 року постійно проживають і зареєстровані в будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 син ОСОБА_4 - ОСОБА_6 помер. В ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 виїхали з будинку.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_4 про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком за АДРЕСА_1 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у володінні та користуванні житлом, вселенні суд відмовив.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною 1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Як було встановлено, відповідачі ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 були зареєстровані та проживали в будинку АДРЕСА_1 не як члени сімї позивачки ОСОБА_4 , а як члени сім`ї її сина - ОСОБА_6 . При цьому позивачка ОСОБА_4 сама не проживала у вказаному будинку, не була пов`язана спільним побутом з відповідачами. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки - ОСОБА_6 .

У серпні 2018 р. ОСОБА_2 разом із донькою виїхала з будинку та на даний час вони проживають у власній квартирі в с. Розсошенці Полтавської області. При цьому, як було встановлено, ОСОБА_2 забрала всі свої речі з будинку.

Оскільки ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 не є членами сімї ОСОБА_4 разом не проживали, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку, що право відповідачки на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК України та задовольни позов ОСОБА_4 . Відповідно, колегія суддів погоджується і в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 проживали в будинку до серпня 2018 року, а ОСОБА_2 несла витрати по утриманню будинку. Такі посилання не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Підстави для усунення відповідачам перешкод у користування будинком у суду були відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 та неповнолітньої ОСОБА_3 , залишити без задоволення, а рішення Яготинського районного суду Київської області від 20 січня 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 червня 2020 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.