Справа № 299/984/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Собослоя Г.Г.,Куштана Б.П.,
за участі секретаря: Чучка Н.В.,

за участі ОСОБА_1 ,представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2019 року, головуючий суддя Левко Т.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв Валерій Валерійович, до Виноградівської міської ради Закарпатської області та Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Нечаєв В.В., звернулася до суду з позовом до Виноградівської міської ради Закарпатської області та Міністерства оборони України в особі ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Просила встановити, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ІПН НОМЕР_1 , є членами однієї сім`ї, відповідно до ст. 3 СК України, оскільки ОСОБА_3 спільно проживав разом із ОСОБА_1 , був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки.
Рішенням Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2019 року позов задоволено.
Встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ІПН НОМЕР_1 , є членами однієї сім`ї, відповідно до ст.3 СК України, оскільки ОСОБА_3 спільно проживав разом із ОСОБА_1 , був пов`язаний спільним побутом, мав взаємні права та обов`язки.

Не погоджуючись з рішенням суду Закарпатський обласний військовий комісаріат подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Зокрема, зазначають, що позивачкою не доведено належними доказами факт спільного проживання, факт ведення спільного побуту, взаємних прав та обов`язків з ОСОБА_3 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача, представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 загинув рідний брат позивачки ОСОБА_3 під час участі у антитерористичній операції, смерть пов`язана з захистом Батьківщини, що стверджується довідкою про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверинітету та територіальної цілісності України від 17.05.2017 року № 972, лікарським свідоцтвом про смерть від 01.05.2017 року № 182, витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України (СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Позивачка та її брат ОСОБА_3 навчалися та виховувалися в одному інтернаті (дитбудинок ОСОБА_5 ), що стверджується архівними довідками від 12.07.2017 року та від 10.09.2013 року.

Рішенням Виноградівського районного суду від 29 серпня 2000 року № 2-630/00 вирішено усиновити заявниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позивачку ОСОБА_1 та її брата ОСОБА_3 .

Рішеннями Виноградівського районного суду від 30 квітня 2008 року та 23 жовтня 2014 року усиновлення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 скасовано.

Отже, жодних сімейних правовідносин з батьками-усиновлювачами після даних судових рішень не існувало. Біологічні батьки позивачки та її брата не відомі. Дружини у її покійного брата не було, дітей - також.

У період з 2009 по 2015 p.p. ОСОБА_3 разом із позивачкою ОСОБА_1 (сестрою) спільно проживали в місті Виноградові на найманій квартирі. Позивачка, як єдина сестра повністю матеріально утримувала брата, опікувалася ним, допомагала в навчанні та спільно проживала разом з ним однією сім`єю. Вони були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Брат допомагав позивачці у сплаті комунальних послуг, придбавав продукти харчування, допомагав у купівлі майна для спільного користування.

У період з 18 лютого 2015 року ОСОБА_3 проходив військову службу (був призваний за частковою мобілізацією в особливий період) по ІНФОРМАЦІЯ_3 (помер під час військової служби).

Позивачка спільно з іншими друзями організувала проводи брата на військову службу, надсилала йому кошти на потреби, як член сім`ї їздила до нього в гості.
ОСОБА_3 перебував на військовій службі, надсилав позивачці кошти як своїй сестрі.
Згідно повідомлення про загибель ОСОБА_3 його поховала позивачка ОСОБА_1 у м. Виноградів.
Як вбачається з матеріалів справи, батьки позивачки та її брата відмовились від дітей та скасували усиновлення через судові органи, внаслідок чого ОСОБА_3 ще з 2008 року був позбавлений батьківського піклування. Діти спочатку виховувалися разом в одному інтернаті, молодша сестра прийняла на себе ті обов`язки, турботу та піклування, які могли б надати їй та її старшому брату батьки. Інших близьких рідних, які приймали участь у їх житті не було. Такі обставини не могли не вплинути на зміцнення їх родинних зав`язків у розумінні поняття «сім`ї».
Іншої родини ОСОБА_3 не мав.
Рішенням Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 1-8/99 встановлено, що обов`язковою умовою для визнання особи членом сім`ї військовослужбовця, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.
Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.268, 374,376, ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Рішення Виноградівського районного суду від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 19 червня 2020 року.

Головуючий

Судді