Провадження № 6/932/1450/20
У Х В А Л А

19 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року у моє провадження, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 червня 2020 року та розпорядження керівника апарату від 19 червня 2020 року, передано цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів.

Відповідно до положень п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідні норми гарантують неупередженість у здійсненні правосуддя, попереджають можливість скасування рішень за мотивами незаконності складу суду, заінтересованості певних суб`єктів, що з`ясувалися під час перевірки справи вищестоящими інстанціями.

Відповідно до норм п. 1.1. Бангалорських принципів поведінки судді, від 19.05.2006 року, що схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року № 2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно із оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно із нормами п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є моїм давнім приятелем, з яким я навчався у одній школі та тренувався в одній спортивній секції, через що і досі підтримую з ним дружні стосунки, тому розгляд мною, як головуючим суддею, цієї цивільної справи може викликати як у учасників процесу, так і у сторонніх спостерігачів, сумнів у моїй об`єктивності та неупередженості. З цих підстав, вважаю доцільним заявити про самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 36, 37, 39, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заявити про самовідвід при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно набутих коштів, до канцелярії суду для визначення іншого судді у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Литвиненко