Справа № 336/3344/18
Пр. № 6/336/109/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді Щасливої О.В., розглянувши заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21 січня 2019 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також про видачу дубліката втраченого виконавчого листа.

В заяві зазначив, що згаданим рішенням задоволений позов публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором. При підготовці до направлення виконавчого листа до відділу державної виконавчої служби виконавчий лист було втрачено. У зв`язку з викладеним позивач просить про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також про видачу дубліката втраченого виконавчого листа.

В судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце вирішення заяви, не з`явилися з невідомих причин, клопотання про розгляд справи без їхньої участі суду не надали.

Зазначені обставини в силу ст. 433, п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України не є перешкодою для вирішення питання у відсутність учасників справи.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.01.2019 року, яке набрало законної сили, задоволений позов публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а. с. 55). 23 квітня 2019 року на адресу стягувача відповідно до його заяви від 25.03.2019 року направлено копію рішення та виконавчий лист (а. с. 59-61).

На підставі постанови державного виконавця від 04.12.2019 року виконавчий документ з виконання вказаного рішення суду повернуто стягувачу у зв`язку з неможливістю встановлення місця знаходження боржника на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (а. с. 53).

У відповідності до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що лише пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наданих суду фактичних даних випливає, що протягом строку виконавчої давності стягувач звернувся до Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з заявою про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 46881 грн. 53 коп., судового збору в сумі 1762 грн. наслідком чого стало відкриття виконавчого провадження на підставі постанови державного виконавця (а. с. 66).

Як зазначено судом, 4 грудня 2019 року вказаний виконавчий документ на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 21.12.2019 року повернутий стягувачу, а повторно до відділу державної виконавчої служби не надходив (а. с. 66).

Вирішуючи заяву в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд вважає, що звернення протягом зазначеного у виконавчому документі строку кредитора у правовідносинах до відділу виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження в силу наведеної ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» перериває перебіг строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» надає стягувачу право повторного пред`явлення документа до виконання протягом строку виконавчої давності, яка відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» обчислюється трьома роками.

І хоча в постанові про повернення виконавчого листа не зазначений термін його повторного пред`явлення, проте з частини 5 ст. 37 Закону України випливає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, а саме: протягом трьох років, а це означає право стягувача повторно надати виконавчий лист в строк до 4 грудня 2022 року.

Більш того, навіть, якщо не враховувати перерви в перебігу строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, цей строк для вказаного виконавчого листа спливає 21 лютого 2022 року (21 лютого 2019 року як дата набрання рішенням законної сили + 3 роки виконавчої давності). Саме ця дата мала б бути зазначена у виконавчому листі.

У зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, тому поновленню не підлягає.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Наведеною статтею цивільного процесуального закону визначено підстави для звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа або судового наказу, якими є втрата виконавчого листа.

У випадках звернення стягувача за видачею дубліката у зв`язку із втратою виконавчого листа предметом доведення є встановлення факту втрати виконавчого документа, а причини втрати документа, як випливає з наведеного положення ЦПК України, не мають значення для вирішення заяви.

Вирішуючи заяву в цій частині на користь позивача, суд вважає, що він довів факт втрати виконавчого листа.

Відсутність виконавчого провадження з виконання рішення суду у провадженні Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південно-Східного територіального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) підтверджує втрату цього виконавчого документа.

На користь цих висновків свідчить сам факт звернення позивача до суду з цією заявою, яке обумовлене інтересами виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Подання заяви протягом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання дає всі підстави для видачі дубліката виконавчого листа, який може бути повторно пред`явлений до виконання в зазначені в постанові про повернення виконавчого документа стягувачу строки.

Керуючись ст. ст. 353, 433, п. 17.4 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа № 336/3344/18 про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» суми боргу в розмірі 46881 грн. 53 коп., судового збору в сумі 1762 грн.

В задоволенні вимог про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повної ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії карантину.

Суддя О.В. Щаслива