Справа № 569/2644/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі - Рибачик О.А.,

представника позивача - адвоката Теперика О.В.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне під час підготовчого судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 вказала, що 04 червня 2004 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рівне, про що було зроблено відповідний актовий запис № 520.

Від шлюбу мають двох синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2019 року по справі № 569/18742/19 шлюб між нею та відповідачем розірвано.

Після розірвання шлюбу діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

За час, що минув після розірвання шлюбу відповідач неодноразово заявляв, що бажає забрати дітей за місцем свого проживання та має намір їх залишити у себе для постійного проживання.

Для дітей за місцем реєстрації постійного місця проживання створені належні умови для проживання та розвитку, діти відвідують школу, доглянуті, нормально розвиваються, виявляють прихильність до неї як до матері, яка опікується ними та їхнім станом здоров`я. Вона має самостійний заробіток, який достатній для утримання дітей. Просить суд визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача - адвокат Теперик О.В. в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав повністю, просить їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо їх задоволення.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 04 червня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану м. Рівне, про що було зроблено відповідний актовий запис № 520.

Від шлюбу мають двох синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9, 12).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.12.2019 року по справі № 569/18742/19 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 постійно проживають з нею за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім`ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов`язків щодо неї.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Матеріали справи не містять таких доказів, які б свідчили про наявність виняткових обставин, зокрема про аморальну поведінку позивача, відсутність можливості матеріально забезпечити дітей, приймати участь у їх вихованні.

Наведені вище правові норми та інші обставини справи свідчать про можливість позивача забезпечувати нормальний всебічний розвиток дітей.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження.

Відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги повністю, тому за результатами підготовчого провадження у суду є всі підстави ухвалити рішення.

Керуючись ст.ст. 141, 150-151 Сімейного кодексу України та ст.ст. 82, 141, 200, 263-265, 268, 273, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дитини - задоволити.

Визначити місце проживання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук