КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/7287/2020
справа №759/6390/16-ц
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Поліщук Н.В.

суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В.

за участю секретаря судового засідання Голопапи Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року, постановлену під головуванням судді Сенька М.Ф.

у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про виділ частки домоволодіння в натурі,-

встановив:

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі посилається на відсутність необхідності для призначення експертизи, оскільки необхідні для справи обставини з`ясовані у справі №759/7643/13-ц, у якій ухвалено рішення та під час розгляду якої проведена аналогічна експертиза, якій надано висновок суду.

Інші визначені судом питання, на твердження скаржника, не стосуються предмету доказування у цій справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав.

Законний представник позивача ОСОБА_2 та адвокат Бондар А.В. проти доводів апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів справ убачається, що ОСОБА_5 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом про розподіл житлового будинку АДРЕСА_1 . Просив виділити йому в натурі 7/18 частин будинку, а саме: 1-5 житлова кімната 23,4 кв.м, 1-6 житлова кімната 11,8 кв.м, 1-7 коридор 10,1 кв.м, 1-8 ванна кімната 4,3 кв.м, 1-9 вбиральня 1,5 кв.м.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі призначено будівельно-технічну експертизу, на вирішення експертизи поставлені такі питання:

1. Яка дійсна (ринкова) вартість домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві спільної часткової власності належить сторонам у справі, з урахуванням вартості земельної ділянки, що відведена під будівництво та обслуговування даного домоволодіння?

2. Яка дійсна (ринкова) вартість 7/18 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , з урахуванням відповідної частки земельної ділянки, що відведена під будівництво та обслуговування даного домоволодіння та відповідними господарськими будівлями та побутовими будівлями?

3. Чи можливий з технічної точки зору виділ 7/18 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , в натурі, відповідно до ідеальної частки у праві власності?

4. У разі неможливості виділу частки відповідно до ідеальної долі, визначити чи можливий з технічної точки зору виділ 7/18 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , в натурі з незначним відступленням від ідеальних часток у праві власності сторін на домоволодіння, в тому числі відповідно до фактичного порядку користування, у разі якщо такий склався, або порядку, що існував раніше?

5. Визначити всі можливі варіанти виділу 7/18 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , в натурі, в тому числі і варіанти, які потребують переобладнання будинку, нове будівництво .

4. У разі визначення варіанту з відхиленням від ідеальної долі, або/та який потребує переобладнання, нове будівництво, визначити, яким чином розподіляться частки, розмір компенсації за відступлення частки, вартість відповідних робіт, хто із співвласників має виконати такі роботи, з якими організаціями, установами необхідно провести узгодження, тощо.

7. У разі неможливості з технічної точки зору виділити 7/18 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , визначити порядок користування домоволодінням між сторонами у справі, в тому числі і земельною ділянкою, що відведена під домоволодіння.

З матеріалів справи також убачається, що 18 вересня 2014 року Святошинським районним судом міста Києва у справі №759/7643/13 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , третя особа: Святошинська районна в м. Києві Державна адміністрація про виділ майна в натурі, припинення права власності на майно та стягнення грошової компенсації.

У цій справі були заявлені такі вимоги:

1) виділити позивачу житлову кімнату 1-5 23,4 кв.м, житлову кімнату 1-6 11,8 кв.м, коридор 1-7 10,1 кв.м, ванну 1-8 4,3 кв.м, вбиральню 1-9 1,5 кв.м, що відповідає 7/18 частині у спільній частковій власності будинку

АДРЕСА_2 ) Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 коридор 1-1 13 кв.м, кухню 1-2 8,5 кв.м, коридор 1-3 6,6 кв.м, житлову кімнату 1-4 12,1 кв.м, сходову клітку 1-10 13,5 кв.м, житлову кімнату 1-11 18,9 кв.м, службову кімнату 1-12 1,5 кв.м, житлову кімнату 1-13 площею 14,1 кв.м, погріб, ганок цегляний, ганок з/бетонний, балкон, сарай "б", 11/18 споруд, що відповідає 11/18 частинам у спільній частковій власності будинку АДРЕСА_1 .

3) Припинити право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на житлову кімнату 1-5 23,4 кв.м, житлову кімнату 1-6 11,8 кв.м, коридор 1-7 10,1 кв.м, ванну 1-8 4,3 кв.м, вбиральню 1-9 1,5 кв.м. в спільній частковій власності будинку

АДРЕСА_3 ) Стягнути з ОСОБА_1 2040 грн. та з ОСОБА_4 5609,03 грн. на користь позивача - компенсації за надлишкову частку вартості домоволодіння.

У задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відповідно до цього рішення у справі як докази були досліджені:

- висновок №57/47/09 від 12 червня 2009 року експертного будівельно-технічного дослідження про можливий поділ спірного будинку між власниками, а також земельної ділянки ;

- висновок №1582/11-15/609/610/12-43 судової будівельно-технічної експертизи КНІСЕ від 31 січня 2012 року, відповідно до якого, виділити позивачу частку 7/18 у спірному будинку неможливо без внесення конструктивних змін в конструкцію будівлі та істотного переобладнання інженерних мереж.

Відповідно до статті 76 ЦПК України:

1. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

2. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 103 ЦПК України:

1. Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Колегія суддів уважає доводи скаржника стосовно того, що у справі №759/7643/13 судом надано оцінку відповідним експертним висновкам (експертне дослідження та висновок експерта) не є підставою, які унеможливлюють проведення експертизи у цій справі.

Кожній стороні справи закон гарантує використання всіх можливих способів доказування, інакше не буде забезпеченого належного доступу до правосуддя. При цьому, позивачем у цій справі та позивачем у справі №759/7643/13 є різні особи.

Поряд з цим, матеріали іншої цивільної справи можуть бути досліджені судом за умови додержання вимог цивільного процесуального законодавства та за наслідками розгляду справи по суті судом має бути надана оцінка усім дослідженим доказам.

Питання, поставлені на вирішення експертизи відповідно до ухвали від 14 травня 2019 року, стосуються предмету розгляду, а доводи апеляційної скарги в тій частині, що частина питань виходить за межі позовних вимог, є не конкретними, скаржником не визначено, які саме питання та з яких підстав є такими, що не стосуються предмету доказування.

Апеляційна скарга не містить обґрунтованих доводів, які б спростовували висновок суду про доцільність призначення судово-будівельної експертизи.

Порушень норм процесуального права, які давали б підстави для скасування ухвали суду, колегією суддів не установлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381- 384, 390 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 14 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 червня 2020 року.

Суддя-доповідач Н.В. Поліщук

Судді А.М. Андрієнко

В.В. Соколова