Справа № 644/4848/19
Провадження № 2-п/645/17/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алтухова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Волкової А.Р.,

за участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01.04.2011 р. у розмірі 36698 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12715,08 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 10304,97 грн., заборгованості за пенею в розмірі 13678,13 грн., а також судовий збір у розмірі 1768 грн. 03 коп.

18.02.2019 року відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.10.2019 року, посилаючись на те, що відповідач вказане рішення суду вважає таким, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зазначає, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву у зв`язку з тим, що не мав будь-якої інформації про розгляд судом справи № 644/4848/19. Окрім того 07 червня 2013 року відповідач уклав шлюб та змінив прізвище ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , також змінив місце реєстрації на проживання, а в матеріалах справи вказано його стару адресу та дошлюбне прізвище. Зазначає, що відповідач ознайомився з оскаржуваним рішенням лише 06.02.2020 року, після ознайомлення з матеріалами цивільної справи. Одночасно відповідач посилається на наявність доказів для правильного вирішення справи та можливості для застосування судом до позовних вимог строку позовної давності.

28 травня 2020 року від представника позивача ОСОБА_4 , яка діє на підставі довіреності надійшов відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якому представник позивача заперечував проти скасування заочного рішення, оскільки не може бути підставою для скасування заочного рішення посилання відповідача на докази, які були у справі, оскільки вони вже були оцінені судом при ухваленні заочного рішення. Для скасування заочного рішення потрібно, щоб докази були новими (не досліджувались судом при ухваленні заочного рішення) та мали істотне значення для правильного вирішення справи. Окрім того, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло жодних клопотань, заперечень чи інших документів щодо розгляду справи.

23 червня 2020 року від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення проти позову (Вх.№15784). В своїх запереченнях заявник вказав, що сам кредитний договір між позивачем та ним не укладався, в матеріалах справи відсутня його копія. Не надано доказів періодичної заборгованості. Вимоги позивача щодо сплати пені та штрафів безпідставні, оскільки умови сплати пені та штрафів не зазначені в Заяві №5 відповідача, а Умови та правила надання банківських послуг не підписані позичальником. Окрім того, заявник вказує на те, що позивачем по справі пропущено строк для звернення з позовом оскільки платіжна карта була отримана в 2011 році, тому до заявлених вимог слід застосувати строк позовної давності. Разом з запереченнями на позовну заяву ОСОБА_1 додано лист старшого державного виконавця Стоянова А.С. з якого вбачається, що на адресу стягувача було направлено копію постанови державного виконавця від 14.01.2020 року, виконавчий лист по справі №644/4848/19 від 11.12.2019 року.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги заяви про скасування заочного рішення підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Окрім того вказував, що заборгованість сплачена в межах виконавчого провадження в повному обсязі, а матеріали справи не містять доказів що він взагалі був клієнтом банку, не надано розрахунку заборгованості, а відсотки позивач продовжує нараховувати. У судові засідання не з`являвся, оскільки його не було повідомлено належним чином про судовий розгляд.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.3 ст.287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи відповідача, на які він посилається у заяві про перегляд заочного рішення, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи та в наданих відповідачем доказах.

У своїй заяві відповідач вказує, що 07 червня 2013 року він уклав шлюб та змінив прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », на підтвердження вказаного факту відповідачем надано копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 07 червня 2013 року (а.с.89).

Окрім того, відповідач вказує, що ним також змінено адресу місця проживання.

Відповідач стверджував, що не зважаючи на зміну прізвища, в матеріалах справи було вказано його дошлюбне прізвище та стару адресу, за якою він не мешкає.

Проте, вказані доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.

Так, у позовній заяві, яка надана суду, що відповідачем вказано ОСОБА_5 . У матеріалах справи міститься фотокопія паспорту відповідача, яка надана позивачем, як додатках до позовної заяви, де прізвище відповідача вказано « ОСОБА_3 » (а.с.26).

Окрім того, судом здійснено запит з метою встановлення місця проживання відповідача. З довідки Реєстру територіальної громади м.Харкова вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 (а.с.40). У зв`язку з чим, ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 21 червня 2019 року справу передано за підсудністю до Фрунзенського районного суду м.Харкова.

У подальшому всі виклики відповідача по справі здійснювались за прізвищем « ОСОБА_3 », судові повістки про виклик в судове засідання здійснювались на адресу місця реєстрації відповідача, яка підтверджена довідкою з Реєстру територіальної громади м.Харкова.

Позивачем 25 жовтня 2019 року на адресу суду направлено письмові пояснення, з яких вбачається, що позивач повідомляє суд, про зміну прізвища відповідачем та надає суду відповідні докази, а саме копію паспорту та свідоцтва про шлюб (а.с. 64-65).

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, що при розгляді справи в заочному порядку судом враховано зміну прізвища відповідачем, виклик в судові засідання здійснено за адресою, яка вказана в довідці з Реєстру територіальної громади м.Харкова та в заяві про скасування заочного рішення, тому доводи відповідача про поважність причини неявки в судові засідання та неналежне повідомлення про розгляд справи суд до уваги не бере, оскільки вказане спростовується матеріалами справи.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача, на думку суду, свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Справа призначалася до розгляду неодноразово, учасники судового розгляду, в тому числі і відповідач про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно, в тому числі і рекомендованою кореспонденцією. У жодне судове засідання відповідач не з`явився, поважність причин своєї неявки відповідач суду не обґрунтував, заперечень на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, що дало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем та ухвалити заочне рішення по справі.

Обставинами, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, але не були враховані судом при ухваленні заочного рішення відповідач вказує те, що кредитний договір між ним та позивачем не укладався взагалі, тому посилаючись на надання кредиту позивач не довів факт видачі, не надав до суду підтверджуючих документів. У матеріалах справи відсутня копія кредитного договору, не надано доказів періодичного виникнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач вказує, що замість кредитного договору ним було підписано Заяву на видачу кредиту, із встановленим кредитним лімітом в розмірі 3500,00 грн., отже наявність заборгованості на загальну суму 23 020,05 грн., яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 12 715,08 грн. та простроченої заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10 304,97 грн. є не зрозумілою і безпідставною.

Окрім того відповідач вказує на неправомірність стягнення з нього на користь позивача заборгованість за пенею в розмірі 13 678,13 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 800,16 грн, штрафу у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1874,92 грн. (процентна складова). У своїх запереченнях відповідач посилається на той факт, що вказані пені та штрафи не зазначені в Заяві №5, яку підписано відповідачем, а Умови та правила надання банківських послуг відповідачем не підписувались.

Судом встановлено, що заочним рішенням суду від 25 жовтня 2019 року позивачу відмовлено в задоволені позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 800,16 грн., та штрафів у розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1874,92 грн. (процентна складова) (а.с.70-72). Окрім того, матеріали справи містять довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», відповідно передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості, та вказано її розрахунок та розмір. З вказаною довідкою відповідача було ознайомлено, що підтверджується його особистим підписом у вказаній заяві (а.с.10).

Щодо строків позовної давності суд зазначає наступне. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.04.2011 року часткове погашення заборгованості відповідач здійснив 27.06.2017 року, у розмірі 10 000,00 грн., а з позовом позивач звернувся до суду 19.06.2019 року, тобто в межах трирічного строку для звернення з позовною заявою (а.с.5-8). Будь-яких доказів спростування вказаного факту відповідачем суду не надано, в своїй заяві відповідач вказує як на підставу застосування позовної давності строк дії картки, а не дату останнього платежу, та не оспорює його.

Окрім того, відповідно до наданої ОСОБА_1 суду копії постанови про закінчення виконавчого провадження № 60903687 від 14.01.2020 року вбачається, що виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа по справі №644/4848/19 від 11.12.2019 року, на депозитному рахунку міститься достатньо коштів для погашення заборгованості, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Постановлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №644/4848/19 виданого 11.12.2019 року закінчити.

Тобто рішення суду фактично виконано, а сплату заборгованості за судовим рішенням, суд розцінює як фактичне визнання позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заявник, не надав доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення спору, відповідно до положень ст. 288 ЦПК України.

У своїй заяві про перегляд заочного судового рішення заявник повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку та ухвалив би принципово інше рішення. Таких доказів заявник при розгляді заяви про перегляд заочного рішення суду не надав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність причин неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 284,287,288,354,355ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України - в 30-ти денний строк з дня складення повного судового рішення про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Повний текст ухвали складено 26 червня 2020 року.

Суддя: