Справа № 194/538/20
Номер провадження 2/194/220/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Солодовник І.С.,

при секретарі - Клімовій Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій зазначає, що 10.02.1995 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який 29.04.2013 р. за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області розірваний. За час перебування у шлюбі вони мають двох дітей, з них одну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає разом з нею та фактично перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо.

Також, позивач зазначає, що відповідач повідомив її, що в березні місяці 2020 р. він забрав з Пенсійного фонду України свою заяву про добровільне відрахування з його доходу аліментів на її користь. Вважає, що відповідач в будь-який час таким чином може взагалі в подальшому щомісячно не сплачувати належні аліменти на утримання дитини.

Позивач також вказує, що вона самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати їхню неповнолітню дитину, а також виконує всі інші обов`язки покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Починаючи з 2013 р. по теперішній час вона з відповідачем фактично не живуть разом та не ведуть спільного господарства. За таких умов, вона не має можливості належним чином самостійно, без належної участі батька утримувати спільну дитину.

Позивач зазначає, що на момент звернення до суду з позовом між ними не досягнуто згоди з приводу розміру та способу виконання відповідачем свого обов`язку утримувати спільну дитину. Вона працює лаборантом на котельній КП «ТЖКП» та отримує невелику заробітну платню, що в теперішній час зовсім недостатньо для утримання їхньої дитини. Відповідач є пенсіонером та отримує регулярний дохід у вигляді щомісячної пенсії. Інші доходи відповідача їй невідомі.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглянути справу в її відсутність, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення, відмовилась від клопотання про витребування доказів, також зазначила та підтвердила, що в період розгляду цивільної справи, а саме: 22.05.2020 р. нею було отримано від ОСОБА_4 поштовим переказом аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , а тому просила стягувати з відповідача аліменти за її позовом, починаючи з 01.06.2020 р. (а.с. 23).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає частково у зв`язку із народженням дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 і знаходженням його жінки у декретній відпустці, просить стягувати з нього аліменти у розмірі 1/6 частки від доходу, розглянути справу у його відсутність та долучити копії квитанцій про сплату аліментів (а.с. 24-25).

Судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що позивач з відповідачем знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 10.02.1995 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 10.02.1995 р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с. 10), який 29.04.2013 р. розірваний за рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 13.05.2013 р. (а.с. 11).

З позовної заяви встановлено, що від шлюбу сторони мають двох дітей, з них одну неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 18.08.2006 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 9).

Крім того, судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 21.04.2020 р., виданою відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Тернівської місткої ради Дніпропетровської області (а.с. 12) та не заперечується відповідачем.

Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, однак з позовної заяви видно, що відповідач є пенсіонером та отримує регулярний дохід у виді пенсії, що також не заперечується відповідачем.

Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

Згідно з ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Так, суд при визначенні розміру аліментів, не бере до уваги доводи відповідача, викладені в письмовій заяві про розгляд справи за його відсутності щодо часткового визнання позову, стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів на користь позивача на утримання дитини, у зв`язку з тим, що у нього ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ще дитина та на його утриманні перебуває дружина, яка перебуває у декретній відпустці, з огляду на те, що відповідач не надав суду будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин, які враховуються судом при визначені розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, однак при цьому суд враховує, що згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Однак, судом встановлено, що в період розгляду цивільної справи, а саме: 22.05.2020 р. відповідачем добровільно сплачено позивачу аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 в сумі 2507,10 грн., що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 22.05.2020 р. (а.с. 25), про що не заперечує позивач в письмовій заяві (а.с. 23), у зв`язку чим, суд стягує аліменти з відповідача на користь позивача на утримання дитини, починаючи з 01.06.2020 р..

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи викладене та те, що відповідач частково визнав позовні вимоги щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частки його доходів, однак доказів на підтвердження своїх доводів про стягнення з нього аліментів у частці меншій ніж просить позивач, до суду не надав, суд вважає за необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 76, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 274, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 01.06.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь держави на р/р UA0026001 в Казначействі України (ЕАП), , отримувач ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу: судовий збір.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Тернівський міський суд Дніпропетровської області.

Сторони справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлений 30.06.2020 р.

Суддя: І.С. Солодовник