Справа № 291/210/20
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2020 року

Ружинський районний суд Житомирської області

в складі : головуючого - судді Митюк О.В.,

за участю секретаря - Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача- Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький

про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що в період з листопада 2011 року по даний час, вона та ОСОБА_2 проживають спільною сім`єю без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 під час перебування в Чеській Республіці у них народилась дитина - донька ОСОБА_3 . Оскільки на час народження дитини позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4 , то в актовому записі про народження дитини її батьком був вказаний її чоловік, тобто ОСОБА_5 . В послідуючому згідно рішення окружного суду у Млада Болеславі ( Чеська Республіка ) від 27.02.2012 року шлюб між нею та ОСОБА_4 було розірвано. Вказаним рішенням суду було встановлено, що подружжя на час розірвання шлюбу не проживало спільною сім`єю вже протягом чотирьох останніх років. Рішенням цього ж суду від 02.04.2012 року було встановлено, що ОСОБА_5 не є батьком малолітньої дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки - ОСОБА_1 . Під час розгляду вказаної справи вона та ОСОБА_2 підтвердили, що з листопада 2010 року проживали спільною сім`єю і вже тоді відповідач визнав, що є батьком їхньої доньки ОСОБА_3 . На підставі вказаного рішення суду в актовому записі про народження ОСОБА_3 відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини, були виключені. Таким чином, на даний час в графі «батько» в актовому записі про народження доньки сторін, ОСОБА_3 запис відсутній. Після народження доньки відповідач постійно спілкується з нею, цікавиться її особистим життям, бере участь у її навчанні та вихованні, матеріально утримує. В послідуючому вона та відповідач бажали внести в актовий запис про народження дитини дійсні відомості про батька дитини, тобто про ОСОБА_2 і направляли відповідні документи з цього приводу в магістрат міста Млада Болеслав (Чеська Республіка), де проведено реєстрацію народження їхньої доньки. До вказаних документів вони додавали спільну заяву, яка була посвідчена нотаріусом 02.07.2019р. і в якій стверджували, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 . На їхнє звернення було повідомлено про необхідність особистої явки для внесення таких відомостей в актовий запис про народження дитини. Також з цією метою вони, 21.10.2019р. оформили відповідну заяву про визнання батьківства до Ружинського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Житомирській області та завірили її в нотаріуса. Проте вказану заяву до органу ДРАЦС також необхідно подавати особисто двома батьками, що на даний час є неможливим, так як відповідач, хоча і визнає, що є батьком дитини і не заперечує щодо визнання його батьком , проте з невідомих причин категорично не бажає йти до органу реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про визнання батьківства. А без присутності батька дитини вищевказану заяву орган ДРАЦС не приймає і, відповідно, реєстрацію батьківства ОСОБА_2 провести не може. Таким чином, оформлена ними в нотаріальному порядку заява про визнання батьківства без особистої явки в орган ДРАЦС заявників, не може бути підставою для внесення відповідного запису в актовий запис про народження їхньої дитини ОСОБА_3 .

В судове засідання, позивачка не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позові, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, відповідно до наданої заздалегідь заяви позовні вимоги ОСОБА_13 визнав повністю, справу просив розглянути у його відсутність .

Третя особа - Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали та письмові докази справи, встановив наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абзацу 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Як встановлено матеріалами справи, згідно свідоцтва про народження виданого Чеською Республікою, 02.04.2012 року, у книзі реєстрації народжень відділу РАЦС місто Млада Болеслав, район Млада Болеслав у томі 47 за рік 2012, сторінка/аркуш 11 пор.№44, ОСОБА_3 в Млада Болеслав, Млада Болеслав ІІ, 452 , 11.01.2012 року (а.с.19-20). Згідно пояснень викладених позивачкою в позовній заяві, оскільки на час народження дитини позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_4 , то в актовому записі про народження дитини її батьком був вказаний її чоловік, тобто ОСОБА_5 .

Відповідно рішення окружного суду у Млада Болеславі ( Чеська Республіка ) від 27.02.2012 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_4 було розірвано. Вказаним рішенням суду було встановлено, що подружжя на час розірвання шлюбу не проживало спільною сім`єю вже протягом чотирьох останніх років (а.с.10-12).

Рішенням цього ж суду від 02.04.2012 року було встановлено, що ОСОБА_5 не є батьком малолітньої дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивачки, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Під час розгляду вказаної справи позивач та ОСОБА_2 підтвердили, що з листопада 2010 року проживали спільною сім`єю і вже тоді відповідач визнав, що є батьком ОСОБА_3 .

На підставі вказаного рішення суду в актовому записі про народження ОСОБА_3 відомості про ОСОБА_5 , як батька дитини, були виключені.

Згідно ст.18 Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованого Законом №2927-111 від 10.01.2002р., документи, складені або засвідчені компетентним органом однієї Договірної Сторони та підтверджені підписом уповноваженої особи й офіційною печаткою, є дійсними на території другої Договірної сторони без подальшого засвідчення. Те ж саме стосується і засвідчення підпису громадянина, копій і перекладів документів, засвідчених компетентним органом. Вказані документи мають однакову доказову силу на територіях обох Договірних Сторін.

Таким чином, на даний час в графі «батько» в актовому записі про народження доньки сторін, ОСОБА_3 запис відсутній.

Як вбачається з позовної заяви, після народження доньки, відповідач постійно спілкується з нею, цікавиться її особистим життям, бере участь у її навчанні та вихованні, матеріально утримує. Так в послідуючому сторони бажали внести в актовий запис про народження дитини дійсні відомості про батька дитини, тобто про ОСОБА_2 і направляли відповідні документи з цього приводу в магістрат міста Млада Болеслав (Чеська Республіка ), де проведено реєстрацію народження їхньої доньки, ОСОБА_3 . До вказаних документів ними було подано спільну заяву, яка була посвідчена нотаріусом 02.07.2019р. і в якій вони стверджують, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 (а.с.23).

На їхнє звернення було повідомлено про необхідність особистої явки для внесення таких відомостей в актовий запис про народження дитини.

З цією метою, сторони, 21.10.2019р. оформили відповідну заяву про визнання батьківства до Ружинського РВ ДРАЦС ГТУЮ в Житомирській області та завірили її в нотаріуса (а.с.24).

Але як вбачається з пояснень позивачки викладених в позовній заяві, вказану заяву до органу ДРАЦС також необхідно подавати особисто двома батьками, тобто позивачкою та відповідачем, що на даний час є неможливим, так як відповідач, хоча і визнає, що є батьком їхньої дитини і не заперечує щодо визнання його батьком , проте категорично не бажає йти до органу реєстрації актів цивільного стану для подання спільної заяви про визнання батьківства. А без присутності батька дитини вищевказану заяву орган ДРАЦС у неї не приймає, та відповідно, реєстрацію батьківства ОСОБА_2 провести не може.

Таким чином, оформлена сторонами в нотаріальному порядку заява про визнання батьківства без особистої явки в орган ДРАЦС заявників, позивача та відповідача, не може бути підставою для внесення відповідного запису в актовий запис про народження дитини. Вказана заява, а також копія спільної заяви сторін від 02.07.2019р., яку вони подавали до магістрату міста Млада Болеслав , можуть бути лише доказом того, що відповідач фактично визнає, що він - ОСОБА_2 є батьком народженої позивачкою дитини - ОСОБА_3 .

Статтею 32 вищевказаного Договору між Україною та Чеською Республікою про правову допомогу в цивільних справах, ратифікованого Законом №2927-111 від 10.01.2002р. передбачено, що при встановлені чи оспорюванні батьківства застосовується законодавство тієї Договірної Сторони, громадянство якої дитина набула при народжені.

Якщо громадянство дитини не встановлено, при розгляді питань встановлення чи оспорювання батьківства застосовується законодавство тієї Договорної Сторони, на території якої дитина проживає чи перебуває.

При встановленні чи оспорюванні батьківства компетентними є органи юстиції тієї Договірної Сторони, на території якої дитина проживає або перебуває.

Оскільки дитина позивачки - ОСОБА_3 , як і сама позивачка, є громадянкою України та проживає разом з нею в Україні, тому для вирішення питання щодо встановлення батьківства застосовується законодавство України.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.І ст.135 цього Кодексу, тобто запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Верховний Суд в постановах від 16.05.2018р. по справі № 591/6441/14-ц та від 04.12.2019 у справі №758/3340/17 роз`яснив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

ВС також роз`яснив, що для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», також зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства».

На підставі вищевикладеного, та дослідивши подані письмові докази, судом встановлено те, що на час народження ОСОБА_3 та тривалий час після її народження разом з позивачкою спільною сім`єю проживає відповідач ОСОБА_2 , який визнавав, та визнає дитину позивачки, ОСОБА_3 , своєю донькою, піклується про неї, займається її вихованням та утриманням, а також те, що ним до суду подано заяву про визнання позовних вимог повністю, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.3 ч. 2, ст. 110, 119-121 ЦПК України, ст. ст. 126, 128, 135 СК України, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача- Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) про визнання батьківства - задовільнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Прибережне Ружинського району Житомирської області, громадянина України батьком ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки смт. Єлізово Камчатської області Росії, громадянки України.

Внести відомості до актового запису №44, вчиненого 02.04.2012р. Відділенням реєстрації населення та видачі посвідчень управління обліку та реєстрації населення суду міста Млада Болеслав Чеської Республіки, про народження ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у матері ОСОБА_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Прибережне Ружинського району Житомирської області, громадянина України.

Рішення судунабирає законноїсили післязакінчення строкуподання апеляційноїскарги всімаучасниками справи,якщо апеляційнускаргу небуло подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення по справі складено до 23 червня 2020 року.

Сторони:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає : АДРЕСА_2 ;

третя особа: Ружинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), місцезнаходження: 13600, Житомирська область, Ружинський район, смт.Ружин, вул.О.Бурди, 44.

Суддя О. В. Митюк.