Провадження № 2/263/641/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 30 жовтня 2019 року надійшов позов ОСОБА_1 , в якому він, уточнивши позовні вимоги, просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі наказу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 вересня 2019 року № 263/14343/19 на користь ОСОБА_2 на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визначивши їх у твердій грошовій сумі 6 000 грн.; у разі, якщо суд дійде висновку про неможливість зміни розміру (способу) аліментів, позивач просив обмежити максимальний розмір двома прожитковими мінімумами на дитину відповідного віку щомісячно на двох дітей.

Вимоги позову мотивовані тим, що судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 вересня 2019 року № 263/14343/19 з позивача стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. При винесенні указаного наказу, на думку позивача, судом не враховано те, що у нього на утриманні знаходяться: ОСОБА_5 , яка є студенткою денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, неповнолітня ОСОБА_6 та хвора матір позивача ОСОБА_7 , а також те, що позивач є підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування третьої групи, що відповідно до положень ПК України передбачає, що весь оборот дорівнює доходу, що не відповідає дійсним обставинам. Оборот, який не є доходом позивача як за декларацією, підприємницької діяльності позивача не перевищує 5 000 000 грн., тому розмір аліментів, визначений указаним судовим наказом «не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно» складає на теперішній час: 2218 грн. х 10 х 2 = 44 360 грн. Таким чином, судом фактично стягнуто з позивача 44 360 грн. на утримання двох дітей, хоча відповідач у своїй заяві про видачу судового наказу просила 6 000 грн. Положення статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку, а звуження змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів, зокрема Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, є неприпустимим. Посилаючись на указані обставини, положення ст. ст. 181, 182, 183, 192 СК України, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, не погоджуючись із заявленими вимогами, 17 січня 2020 року подала до суду письмовий відзив на позов, який мотивований тим, що у позові наявне посилання на інших утриманців та наявність доходу від підприємницької діяльності, не надаючи підтверджуючих документів, а тому такі обставини є непідтвердженими. Донька позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є повнолітньою та навчається у Санкт-Петербурзькому державному університеті за рахунок коштів федерального бюджету. За відомостями офіційного сайту указаного навчального закладу кожному студенту гарантований соціальний захист у вигляді виплати стипендії, яка становить 10 000 руб., а кожному іногородньому студенту та іноземцю денної форми навчання надається місце у гуртожитку. Позивачем доказів на підтвердження його витрат на навчання доньки суду не представлено. Утримуючи одну дитину, позивач не повинен обмежувати інших дітей у їх забезпеченні. Позивачем надана копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без доказів його витрат на утримання останнього. Також у матеріалах справи відсутнє підтвердження того, що ОСОБА_7 є матір`ю ОСОБА_1 та він несе витрати на її лікування. З наданих позивачем копій медичних документів неможливо встановити їх зміст. У зв`язку з чим, відповідач вважає посилання позивача на наявність у нього інших осіб на утриманні безпідставними та не підтвердженими доказами. Також позивачем не представлено довідку про розмір його фактично отриманих доходів від здійснюваної ним підприємницької діяльності. ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність та надає послуги архітектора не лише на території Україна, а має власний бізнес у Російській Федерації, є директором ТОВ «Будівельне підприємство «Житлобудмонтаж», що підтверджується відомостями із сайту «Прозорро», та є матеріально забезпеченою особою, яка має можливість утримувати своїх дітей.

11 лютого 2020 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, яка мотивована тим, що надані відповідачем роздруківки із сайту «Прозорро» можуть свідчити про підприємницьку активність позивача (обсяг закупівель/продажів), а не про його фактичний дохід. Відомості із сайту Санкт-Петербурзького державного університету є офертою учбового закладу щодо максимального розміру підвищеної стипендії. Загальноприйнятим є те, що діти потребують батьківської допомоги, у тому числі під час навчання у вищих навчальних закладах. Позивач не вважає за необхідне надавати відомості щодо хвороб та доходу його матері, оскільки такі не відносяться до предмету розгляду указаної справи. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 11 вересня 2019 року № 33737, а також ст. 195 Сімейного кодексу України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Станом на перший квартал 2020 року державні виконавці керуються відомостями з відділу статистики, щодо середньомісячної заробітної плати за попередній квартал. За третій квартал 2019 року середньомісячна заробітна пата у м. Маріуполі склала 15 336 грн., при цьому знижується, у зв`язку з кризою у металургійній промисловості. Тобто, позивач на цей час повинен сплачувати 15 336/3 = 5 112 грн. При виконанні судового наказу про стягнення аліментів № 263/14343/19 виконавцю необхідно буде надавати відомості про те, що позивач є підприємцем та перебуває на спрощеній системі оподаткування, та виконавець має щоквартально або самостійно обчислювати суму аліментів, або звертатись за роз`ясненнями до суду, що є незручним для усіх та буде займати час.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 11 листопада 2019 року указану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам право і строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 березня 2020 року задоволено клопотання відповідача та витребувано докази.

Позивач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у повному обсязі скористався правом на подачу відповіді на відзив, клопотань про розгляд справи за його участі не заявлено.

Відповідач до судового засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, у повному обсязі скористалася правом на подачу відзиву на позов.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, а також витребувані за клопотанням відповідача, інших суду не представлено.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є зменшення розміру аліментів.

Судом установлено, що згідно із повторним свідоцтвом про народження від 07 травня 2019 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що вчинений актовий запис № 230, батьками є: ОСОБА_1 , ОСОБА_8 (а. с. 6).

Відповідно до свідоцтва про народження від ІНФОРМАЦІЯ_6 2000 ІНФОРМАЦІЯ_5 , у ОСОБА_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 донька ОСОБА_10 , про що вчинений актовий запис № 675 (а. с. 7).

Зі студентського квитка, виданого Федеральним державним бюджетним освітнім закладом «Санкт-Петербурзький державний університет» 19 вересня 2018 року, вбачається, що ОСОБА_11 є студенткою Федерального державного бюджетного освітнього закладу «Санкт-Петербурзький державний університет», форма навчання денна (а. с. 8).

Згідно з довідкою від 10 вересня 2019 року, виданою Федеральним державним бюджетним освітнім закладом «Санкт-Петербурзький державний університет», ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є студенткою 2 курсу Федерального державного бюджетного освітнього закладу «Санкт-Петербурзький державний університет» з основною освітньою програмою бакалаврата за напрямом 04.03.01-хімія із денною формою навчання за рахунок коштів федерального бюджету, дата закінчення університету 26 липня 2022 року (а. с. 9).

З наданих позивачем копій медичної картки амбулаторного хворого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має захворювання Паркінсона (а. с. 11-14).

Судовим наказом Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 вересня 2019 року № 263/14343/19 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 вересня 2019 року та до повноліття старшої дитини (а. с. 15).

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 16).

Відповідно до Витягу з реєстру платників єдиного податку від 10 жовтня 2019 року № 718 ОСОБА_1 , код РНКПП НОМЕР_2 , податкова адреса суб`єкта господарювання: АДРЕСА_1 , відноситься до третьої групи єдиного податку, дата обрання або переходу на спрощену систему оподаткування 01 квітня 2019 року (а. с. 20).

За відомостями з роздруківки із сайту Федерального державного бюджетного освітнього закладу «Санкт-Петербурзький державний університет», кожному студенту гарантований соціальний захист у вигляді виплати стипендії, максимальний розмір підвищеної державної академічної стипендії у 2017-2018 навчальному році становить 10 000 руб., а кожному іногородньому студенту та іноземцю денної форми навчання надається місце у гуртожитку (а. с. 40-41).

З роздруківки із сайту «Прозорро» вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є суб`єктом середнього підприємництва, учасником у 31 закупівлі та переможцем у 30 закупівлях на суму 2 711 012,11 грн. Також ОСОБА_1 є засновником та керівником ТОВ «Будівельне підприємство «Житлобудмонтаж» (а. с. 42-43).

Відповідно до довідки від 13 березня 2020 року, виданої Маріупольським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, ОСОБА_7 знаходиться на обліку в Маріупольському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за втратою годувальника у розмірі 4402,51 грн. за звітній період березня 2020 року (а. с. 56).

Згідно з наданими Головним управлінням ДПС у Донецькій області відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, ОСОБА_1 , РНКПП НОМЕР_2 , за 2019 рік отримав дохід у розмірі 3 217 080 грн.

Вирішуючи позов, суд вважає, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду позовну заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Положеннями статей 12, 81 ЦПК України передбачений обов`язок кожної із сторін довести обставини, які мають значення для справи і на які посилається кожна із сторін як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач поєднує підстави позову з наступними обставинами: на його утриманні знаходяться: ОСОБА_5 , яка є студенткою денної форми навчання та потребує матеріальної допомоги, неповнолітня ОСОБА_6 та хвора матір позивача ОСОБА_7 , а також позивач є підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування третьої групи, що відповідно до положень ПК України передбачає, що весь оборот дорівнює доходу, що не відповідає дійсним обставинам, і саме з урахуванням цього доходу здійснює відрахування аліментів державним виконавцем.

Відповідач поєднує заперечення на позов з тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, а утримуючи одну дитину, позивач не повинен обмежувати інших дітей у їх забезпеченні.

Під значним погіршення матеріального становища батька необхідно розуміти втрату або зміну заробітку (доходу) у бік зменшення, важке захворювання, що зумовлює додаткові витрати на лікування тощо.

Доказів на підтвердження того, що за час стягнення з позивача аліментів (з 2019 року) він поніс витрати на допомогу своїй повнолітній доньці, яка навчається у вищому навчальному закладі, а також забезпечував матеріально ОСОБА_7 , яка має захворювання, позивачем суду не представлено, що дає суду підстави для висновку про відсутність змін матеріального становища останнього.

Крім того, судом не приймаються посилання позивача на те, що ОСОБА_7 є його матір`ю, оскільки такі обставини також не підтверджені жодним доказом.

Самі лише доводи про здійснення відрахування аліментів державним виконавцем з урахуванням доходу, який дорівнює обороту позивача, який є підприємцем та знаходиться на спрощеній системі оподаткування третьої групи, свідчать про його незгоду з діями державного виконавця щодо порядку проведення розрахунку аліментів, а така незгода не визначена положеннями СК України як підстава для зміни розміру аліментів.

Суд зауважує, що з урахуванням приписів статті 192 СК України, наявність у позивача двох старших дітей не може свідчити про таке погіршення матеріального стану позивача, що позбавляє його можливості утримувати двох молодших дітей, на яких з нього стягнуті аліменти, та не може бути розцінене судом як підстава для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У зв`язку з чим судом надане обґрунтування рішення саме за конкретними обставинами справи та аргументами сторін, які мають правове значення для вирішення спору.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

У справі судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., який пов`язаний із розглядом справи, відповідає вимогам ст. 4 Закону України «Про судовий збір», зокрема щодо розміру його сплати при подачі позову, тому, з урахуванням висновку суду про відмову у задоволенні позову, такий підлягає покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 192 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265, 430, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлений 22 червня 2020 року.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , адреса проживання та реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя О.М. Музика