Народицький районний суд Житомирської області
Справа № 284/993/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року смт.Народичі

Народицький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Дубовика П.В.,

з секретарем Галенчик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Державна судова адміністрація України звернулась до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що Управлінням Державної казначейської служби України у Народицькому районі Житомирської області було повернуто без виконання виконавчий лист по справі №284/993/17, оскільки у зв`язку із надходженням звернення стягнення коштів 02 березня 2018 року, було пропущено тримісячний строк для його виконання.

Сторони про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, але в судове засідання не з`явились, представник заявника просить справу розглядати без її участі, представник відповідача подав заперечення щодо заяви, позивач щодо причин неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Рішенням Народицького районного суду від 15 листопада 2017 року визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці після набрання рішенням законної сили. Стягнуто з Народицької селищної ради на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Рішення суду в цивільній справі №284/993/17 набрало законної сили 30 листопада 2017 року.

За правилами частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Зі змісту виконавчого листа, виданого відповідно до рішення Народицького районного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року у справі №284/993/17, вбачається, що його видано 05 грудня 2017 року, а строк пред`явлення його до виконання до 01 березня 2018 року.

Відповідно до частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не містять вичерпного переліку поважних причин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вони враховуються судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Заявником в своєму доповненні до заяви від 20 травня 2020 року №10-9880/20 зазначено, що вчасно спрямувати до виконання виконавчий документ не представилось можливим, оскільки наявне велике навантаження на відділ Юридичного управління Державної судової адміністрації України та стислі строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Зважаючи на вищевикладені позивачем причини пропуском строку для звернення до суду, суд зазначає наступне.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Конституційним Судом України у своєму рішенні № 18-рп/2012 від 13 грудня 2012 року, зазначено, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу № 5-рп/2013 Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 червня 2013 року вказав, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини «Воротнікова проти України» від 14 лютого 2008 року (заява № 1225/02) зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес.

Згідно з пунктом 43 рішення у справі «Шмалько проти України» (заява № 60750/00) від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, суд враховуючи те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено заявником з поважних причин, а також, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист, яке знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент його виконання, приходить до висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно поновити.

Керуючись ст.ст.258-260, 433 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити Державній судовій адміністрації України пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за рішенням Народицького районного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року у цивільній справі №284/993/17.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Ухвалу складено 23 червня 2020 року.

Суддя:П. В. Дубовик