Справа № 635/1490/20
Провадження № 2/635/1590/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

секретар судового засідання Желізова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в селищі Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У березні 2020 року до Харківського районного суду Харківської області від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в якій останній просить визначити додатковий строк для подачі ним до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в три місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Короткий зміст позовних вимог

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять кошти на рахунку в установі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». За життя ОСОБА_3 , а саме, 20 травня 2019 року та 23 травня 2019 року зробив заповідальні розпорядження, якими заповів всі наявні на рахунках суми вкладів та відсотки позивачу. Відповідачем у даній справі є ОСОБА_2 син померлого та рідний брат позивача. Інших спадкоємців за законом та заповітом померлий не має, адже із ОСОБА_4 шлюб було розірвано ще у 1996 року. Однак, позивач звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини отримав відмову, оскільки пропущений строк для прийняття спадщини, а цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку. Разом з тим, позивач пропустив лише 4 днів із встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті померлого батька. Обставини, які перешкоджали звернутися позивачу із заявою про прийняття спадщини було триваюча хвороба його матері, яка потребувала стороннього догляду та допомоги. Відтак, згідно положень частини третьої статті 1272 ЦК України позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх цивільних справ.

Процесуальні дії у справі

Керуючись положеннями частини шостої статті 187 ЦПК України судом здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача ОСОБА_2 . У відповідності до отриманої інформації встановлено, що останній має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ухвали суду від 02 квітня 2020 року відкрито провадження у даній справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, а також витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Полякової Л.О. відомості про те, хто звертався до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини чи про відмову у прийнятті спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав в АДРЕСА_2 , а також чи є відомості про складання заповіту від його імені та чи видавалися будь-кому свідоцтва про право на спадщину.

Витребувана на підставі ухвали суду інформація від приватного нотаріуса надійшла до суду 07 травня 2020 року.

Згідно ухвали суду від 27 травня 2020 року закрито підготовче судове засідання у даній справі та призначено розгляд справи по суті.

В судове засідання призначене на 11 червня 2020 року сторони не з`явились.

Від позивача ОСОБА_1 в матеріалах справи міститься заява розглядати дану справу у його відсутність, в якій викладено прохання задовольнити позов в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_2 в матеріалах справи також міститься заява розглядати дану справу у його відсутність, в якій вказано, що відповідач проти позову не заперечує.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Згідно пункту 11 частиною першою статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника та статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкові відносини в Україні регулюються Цивільним кодексом України, Законом України "Про нотаріат", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За положеннями статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Цивільним Кодексом передбачена черговість спадкоємців за законом, відповідно до якої у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Верховний Суд України у Постанові Пленуму від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі Постанова Пленуму) дав відповідні роз`яснення. Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до положень статті 3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30 серпня 2019 року виконавчим комітетом Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області (а.с.6, Т.). Померлий на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено копією відомостей Безлюдівської селищної ради за вих.№378 від 03.03.2020 (а.с.14, Т.1).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, із коштів на рахунку № НОМЕР_2 в установі Ощадбанку НОМЕР_3 ОПЧ Мерефа АДРЕСА_3 (копія заповідального розпорядження а.с.15, Т.1) та на рахунку № НОМЕР_4 в установі Ощадбанку НОМЕР_3 ОПЧ Мерефа вул.Дніпровська, 226 (копія заповідального розпорядження а.с.16, Т.1).

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а відтак, спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Жовтневим відділом ЗАЦС 05.08.1975 (а.с.11, Т.1), та копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданого Харківським райвідділом реєстрації актів громадського стану Харківської області 28.06.1996 (а.с. 10, Т.1).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 заведена 03 березня 2020 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Поляковою Людмилою Олександрівною, у Спадковому реєстрі за №65613920 (номер у нотаріуса 26/2020), що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №60097452 від 04.05.2020 (а.с. 44, Т.1).

Так, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3 , позивач 03 березня 2020 року звернувся до нотаріуса, але у видачі свідоцтва було відмовлено на тій підставі, що нотаріусу не було надано доказів, що стверджують факт прийняття спадщини, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2020 (а.с. 12-13, Т.1) та відповіддю приватного нотаріуса за вих.№155/02-14 від 04.05.2020 (а.с.43-46, Т.1).

Так, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Полякової Людмили Олександрівни за вих.№155/02-14 від 04.05.2020, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 син померлого ОСОБА_1 подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті свого батька, але в ній зазначив, що документів, які б свідчили про прийняття ним спадщини в установлений законом строк він надати не має можливості. Інших заяв по вказаній спадковій справі не надходило, свідоцтва про право на спадщину нікому не видавався. Заповіт від імені ОСОБА_3 не посвідчений (а.с.43-46, Т.1).

Пропуск строку прийняття спадщини позивач обґрунтовує тим, що у зв`язку з триваючою хворобою матері ОСОБА_4 , був змушений доглядати за нею, оскільки вона через стан здоров`я потребувала стороннього догляду. Тим паче, позивач пропустив лише 4 дні для прийняття спадщини після смерті батька.

З копії листа Комунального некомерційного підприємства Харківської районної ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» за вих.№01-14/507 від 10.03.2020 вбачається, що хвора ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , звернулась до лікаря невропатолога КНП «МЦРЛ» 08.01.2020 зі скаргою на біль в спині, попереку, праві нозі. При огляді встановлено Дз: вертеброгенна попереково-крижнева правобічна радікулопатія, поперековий остеохондроз, кила диску L5-S1 (клінічно). Хвора також була оглянута 13.01.2020, 14.01.2020, 04.03.2020, 05.03.2020 та 06.03.2020. За станом здоров`я на момент огляду хвора потребує сторонньої допомоги (а.с.17-18, Т.1)

Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подав заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, зі спадкодавцем за місцем проживання зареєстрованим не був, у зв`язку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права. Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину порушує право позивача на спадкування за законом, за захистом якого позивач змушений звернутись до суду.

Висновки за результатами розгляду справи

Враховуючи наведене, а також відсутність заперечень про задоволення позову відповідачем, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами на вчинення цих дій, пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, та не має стати причиною усунення його від права спадкування.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачу необхідно визначити додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини, достатній для подання заяви до нотаріальної контори.

Керуючись статями 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на два місяці, з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_4 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 .

Повне рішення складено 19 червня 2020 року

Суддя Я.А. Шинкарчук