КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

справа № 361/1312/20

апеляційне провадження № 2-ві/824/60/2020

26 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Саліхова В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрросінвест» про відвід колегії суддів Коцюрби Олександра Петровича, Білич Ірини Михайлівни, Іванченка Миколи Миколайовича в справі за позовом Державного підприємства «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» до Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, третя особа: Державне управління справами про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

23 червня 2020 року ТОВ «Укрросінвест» подало заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Коцюрби О.П.; суддів Білич І.М., Іванченка М.М.

Подаючи відповідну заяву ТОВ «Укрросінвест» зазначило на упередженість та необ`єктивність суддів у даній справі

Зазначило, що питання щодо прав та обов`язків ТОВ «Укрросінвест», як учасника даної справи та апеляційного провадження, що мали бути забезпечені для підготовки до розгляду даного провадження у іншій частині - апеляційної скарги ДП «Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв» суд залишив поза увагою, враховуючи строк, встановлений судом для підготовки розгляду за апеляційною скаргою заявника.

Вказало, що колегія суддів наступного дня після відкриття провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ «Укрросінвест» не зважаючи, що проведення підготовчих дій ще не розпочиналося та копії ухвали учасникам справи не були надіслані зазначив про закінчення проведення таких дій та призначення до розгляду даної апеляційної скарги, чим порушили норми процесуального закону.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 червня 2020 року визнано заявлений відвід необґрунтованим, та справу передано до канцелярії суду для визначення, у встановленому ст. 33 ЦПК України, судді для вирішення питання про відвід колегії суддів.

Після проведення автоматизованого розподілу справи та відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід вирішується суддею Київського апеляційного суду Саліховим В.В. без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи викладені в заяві про відвід колегії суддів, підстав для задоволення заяви не встановлено.

Стаття 36 ЦПК передбачає, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановленихст. 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо .Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи.

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант ; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі , участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

У заяві ТОВ «Укрросінвест», як підставу для відводу колегії суддів зазначилона упередженість та їх необ`єктивність, оскільки суддя Коцюрба О.П. в ухвалі про відкриття апеляційного провадження встановив недостатній строк для подання відзиву на апеляційну скаргу заявника до 25.06.2020 та колегія суддів без проведення підготовчих дій призначила розгляд апеляційної скарги.

Таким чином, ТОВ «Укрросінвест» фактично підставою для відводу колегії суддів зазначило вчинення процесуальних рішень по справі (ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення справи до розгляду).

Разом з тим, як зазначалося вище, вказана обставина не може бути підставою для відводу колегії суддів.

Отже, вимоги заяви про відвід не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність колегії суддів у складі: головуючого судді Коцюрби О.П.; суддів Білич І.М., Іванченка М.М.

Таким чином, у задоволенні заяви про відвід колегії суддів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 40 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрросінвест» про відвід колегії суддів Коцюрби Олександра Петровича, Білич Ірини Михайлівни, Іванченка Миколи Миколайовича відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: В.В. Саліхов