Справа № 209/4008/19
Провадження № 2/209/297/20
03 червня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Байбари Г.А.,
за участі секретаря Кулік О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою судді від 10 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 04 березня 2020 року замінена третя особа у цивільній справі Служба у справах дітей Кам`янської міської ради на Орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради, якого зобов`язано надати висновок щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті.
Відповідач ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якої невідоме (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (ч. 11 ст. 128 ЦПК України), але в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Від начальника служби у справах дітей Кам`янської міської ради Пелипас Г.В. до суду надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за відсутності представника Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кам`янської міської ради (а.с. 34), до якої також доданий висновок Органу опіки та піклування - виконавчого комітету Кам`янської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 3. ст. 211, п.1 ч.3 ст. 223, ч.1, ст. 280, ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у судовому засіданні за відсутності представника третьої особи та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Позивач ОСОБА_1 у вступному слові стисло виклала зміст та підстави своїх позовних вимог щодо предмету позову та надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Також пояснила суду, що вона та відповідач спільно не проживають з 2015 року, шлюб було розірвано 12 серпня 2017 року. Вони з відповідачем та дитиною мешкали в Росії. Після припинення сімейно-шлюбних відносин між нею та відповідачем син ОСОБА_5 залишився проживати разом з нею. У 2017 році вони з сином повернулися в Україну, а відповідач залишився проживати в м. Москва. До вересня 2017 року відповідач добровільно надавав допомогу на утримання сина, який з дитинства страждає на ряд тяжких захворювань, є дитиною з інвалідністю. В лютому 2018 року сину необхідно було пройти повне медичне обстеження у центрі в м. Москва, для чого була необхідна нотаріальна згода батька на виїзд дитини за межі України, а відповідач таку згоду не надав. Тому вона зверталася до суду з позовом про надання дозволу для виїзду разом з сином за кордон для проведення медичного обстеження дитини. Коли вона з сином два місяці перебувала у Росії на обстеженні, відповідач з ними не зустрічався, хоча мешкав поблизу від них. Потім вона з сином повернулася в Україну. Відповідач не надавав добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, тому аліменти були стягнуті з нього в судовому порядку, але відповідач не виконує рішення суду і не сплачує аліменти на утримання сина. З 2017 року відповідач взагалі не цікавиться здоров`ям сина, ніяк не спілкується з дитиною. Для стаціонарного обстеження сина в психоневрологічному відділені також необхідна згода батька дитини. Крім того, можливо виникне необхідність у проведенні дитині операції, для чого також потрібна згода обох батьків. Оскільки відповідачу взагалі не цікава доля та здоров`я його сина і він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 .
Вислухавши вступне слово позивача, показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази у справі та встановивши фактичні обставини і зміст спірних правовідносин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7) та рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 серпня 2017 року про розірвання шлюбу між сторонами у справі (а.с. 12).
Сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому відповідач вказаний батьком дитини (а.с. 8).
Згідно акту обстеження умов проживання від 01 листопада 2019 року (а.с. 10), у квартирі по АДРЕСА_1 , яка має загальну площу 72,0 кв.м., житлову площу 69,0 кв.м., є в наявності водо-, газо-, електропостачання, газове автономне опалення; у дитини є спальне місце, одяг відповідно віку та сезону, іграшки, спеціальний візочок для дитини-інваліда, необхідні ліки, тобто створені всі необхідні умови для життя та розвитку.
Малолітній ОСОБА_3 , 2010 року народження, є дитиною з інвалідністю віком до 18 років, що підтверджується медичним висновком № 48 від 03 серпня 2018 року (а.с. 22), перебуває на «Д» обліку у лікаря-невролога з діагнозом: епілепсія криптогенна змішаний тетрапарез, синдром ДЦП, затримка психомовного розвитку, що підтверджується довідкою ЛФК № НОМЕР_1 КНП КМР «Центр ПМСД № 1 від 26 червня 2019 року (а.с. 9).
Як пояснила в судовому засіданні позивачка, після фактичного припинення у 2015 році сімейно-шлюбних відносин, відповідач до вересня 2017 року добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, а потім перестав, у зв`язку з чим аліменти на утримання дитини були стягнуті з відповідача в судовому порядку. Проте, ОСОБА_2 рішення суду не виконує, з серпня 2018 року аліменти на утримання дитини не сплачує. З 2017 року відповідач взагалі не спілкується з дитиною, не цікавиться станом здоров`я сина та його лікуванням.
Позивачка самостійно виховує та утримує свого малолітнього сина, піклується про його здоров`я, займається лікуванням дитини, а відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.
Те, що відповідач з 2017 року не спілкується із своїм сином ОСОБА_3 , не приймає участі в його вихованні, лікуванні та утриманні, не цікавиться його життям, підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
Так, свідок ОСОБА_6 надав показання про те, що він є батьком позивачки та дідусем малолітнього ОСОБА_5 , і він вже три роки не бачив колишнього чоловіка своєї дочки. Відповідач, який мешкає в Росії, не допомагає утримувати свого сина ОСОБА_5 , не цікавиться життям дитини, не телефонує, не приймає участі у вихованні дитини. Онук хворіє, не розмовляє, не навчається.
Свідок ОСОБА_8 надала показання про те, що вона є сусідкою позивачки і бачить, що ОСОБА_11 завжди із своїм сином ОСОБА_5 , який хворіє, має інвалідність. Позивачці допомагають виховувати сина її батьки. Вона, свідок не знайома з відповідачем, ніколи його не бачила. Сусіди казали, що він десь в Росії, а ОСОБА_12 скаржилася, що від нього дитині немає ніякої допомоги.
Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини від 19 вересня 2019 року № 328, наданого Комунальним закладом «Інклюзивно-ресурсний центр «сузір`я» Кам`янської міської ради (а.с.14-16), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має медичний діагноз: криптогенна епілепсія, змішаний тетрапарез, груба затримка психомоторного розвитку, гіперметропія високого ступеню обох очей; вихованням та розвитком дитини займається мати дитини, яка приділяє достатньо уваги розвитку дитини.
Таким чином, судом встановлено, що малолітній ОСОБА_3 , 2020року народження, мешкає разом з позивачкою ОСОБА_1 , знаходиться на її утриманні та вихованні. Позивачка піклується про стан здоров`я дитини, її фізичний та духовний розвиток, забезпечує малолітньому сину гідні умови для існування, життя та лікування. Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться життям та здоров`ям своєї дитини, не приймає ніякої участі в її вихованні, утриманні та лікуванні.
Те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і не турбується про стан здоров`я дитини доказується також тим, що позивачка у 2018 році була вимушена звертатися до суду для отримання дозволу для виїзду малолітнього сина за межі України для лікування, бо відповідач в добровільному порядку таку згоду позивачці надати відмовився, що підтверджується рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 березня 2018 року, яке було ухвалено у цивільній справі № 209/176/18, провадження № 2/209/476/18, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належним умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 18 березня 2020 року № 12 вих-20/158 (а.с. 35), малолітній ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю до 18 років, потребує постійного лікування, оздоровлення, обстеження у спеціальних медичних закладах, у тому числі за кордоном, і з урахуванням інтересів малолітньої дитини, рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітету міської ради від 13 березня 2020 року, орган опіки та піклування виконавчий комітет міської ради вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи те, що відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини, та приймаючи до уваги висновок органу опіки та піклування, суд вважає, що відповідача належить позбавити батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_2 .
Відповідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, від сплати якого позивачка, згідно п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», була звільнена при зверненні до суду із цим позовом.
Керуючись статтями 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчий комітет Кам`янської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є підставою для внесення відповідних змін до актового запису №184 від 26 березня 2010 року про народження дитини.
Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач може оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строків подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення або позивачем та іншими учасниками справи апеляційної скарги, якщо заяву та апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя Г.А. Байбара.