РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №348/1992/19

16 червня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Боєчко О.Р.

з участю позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (як представник органу опіки і піклування) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та заперечень відповідача:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (як представник органу опіки і піклування) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вони з відповідачем по справі, ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 23.02.2018 в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 326.

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні.

Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач ОСОБА_2 проявляє до неї ознаки зневаги, чинить відносно неї фізичне насильство, принижує її. Також відповідач не цікавиться сімейними проблемами, матеріально не допомагає. Вони з відповідачем неодноразово намагались вирішити їхні сімейні проблеми самостійно, однак позиивних результатів це не принесло.

На даний час вони проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сім`ю з відповідачем у неї немає. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб існує формально.

Також при розірванні шлюбу просить визначити місце проживання малолітньої дитини з нею, оскільки на момент подання позовної малолітній син постійно проживає з нею, перебуває на її повному утриманні, тому це відповідатиме інтересам дитини.

Крім того зазначає, що на даний час вона разом з малолітнім сином тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , в орендованій квартирі, підприємницькою діяльністю не займається, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, так здійснює догляд за малолітнім сином, тому не взмозі самостійно в повному обсязі забезпечувати малолітнього сина всім необхідним. Таким чином її сім`я є малозабезпеченою і вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі із-за відсутності належної матеріальної допомоги із сторони відповідача.

Окрім цього вказує, що у зв`язку з доглядом за малолітньою дитиною вона не має змоги самостійно працювати та себе утримувати. Відповідач добровільно коштів на її утримання не надає. Зважаючи на ці обставини, вона опинилася на даний час в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися з позовом в суд про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання.

Відповідач постійного місця роботи не має, працює по тимчасових заробітках, де отримує нерегулярні доходи, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини а також кошти на її утримання в твердій грошовій сумі. Крім того, він є фізично здоровою людиною, інших утриманців, крім їхньої дитини, не має.

Стислий виклад позицій сторін:

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, наведених в позовній заяві, просить суд постановити рішення, яким шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати, малолітню дитину після розірвання шлюбу просить залишити проживати з нею. Також просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того просить стягувати з відповідача кошти на її утримання в твердій грошовій сумі розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 трьохрічного віку.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, заперечив проти розірвання шлюбу, просив надати строк на примирення, оскільки у них з позивачкою є ще надія на примирення та збереження сім`ї. Також при розірванні шлюбу просив визначити місце проживання малолітньої дитини з ним, а не з матір`ю. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та коштів на утримання позивача до досягнення дитиною трьохрічного віку заперечив, оскільки при задоволенні його вимоги про визначення місця проживання дитини з ним він не може по закону сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини.

В подальшому відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить дану справу розглядати у його відсутності. При вирішенні спору просить взяти до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

Процесуальні дії у справі:

Ухвалою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 30.09.2019 по даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 02.12.2019 по даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службу у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

Ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2020 по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з`ясувавши фактичні обставини, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини, встановлені судом:

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 23.02.2018 в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 326 (а.с. 5).

Від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про його народження (а.с. 6).

Як вбачається з позовної заяви та пояснень позивача, сторони на даний час проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Вказані обставини не спростовані відповідачем.

Також згідно пояснень позивача на даний час вона разом з малолітнім сином тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , в орендованій квартирі, підприємницькою діяльністю не займається, земельної ділянки не має, підсобного господарства не веде, не працює, так здійснює догляд за малолітнім сином, тому не взмозі самостійно в повному обсязі забезпечувати малолітнього сина всім необхідним.

Як вбачається з довідки Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської РДА від 31.10.2019 № 3289, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Надвірнянському УПСЗН і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини (а.с. 27).

З акту обстеження житлово-побутових умов сім`ї від 09.09.2019, складеного комісією органу опіки та піклування за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що квартира складається з однієї кімнати, в помешканні є кухня, ванна і санвузол. Хлопчик ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має місце для сну, особисті речі та іграшки. Мати хлопчика, ОСОБА_1 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Зі слів матері батько дитини, ОСОБА_2 офіційно не працює. В квартирі створено належні умови для проживання та виховання малолітнього ОСОБА_3 (а.с. 28).

Згідно наданих позивачем повідомлень ГУНП в Івано-Франківській області від 23.10.2019 та 01.10.2019 вбачається, що за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 з приводу вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Також в період з липня 2019 року по серпень 2019 ІТС «Цунамі» зареєстровано сім звернень ОСОБА_1 з приводу можливих неправомірних дій відносно неї (а.с. 29-30).

10.03.2020 на виконання ухвали суду від 02.12.2012 Органом опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської області надано висновок від 27.02.2020 № 267 щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 . Як вбачється з висновку органу опіки та піклування, ОСОБА_1 на підтвердження належного виконання нею батьківських обов`язків надано відповідні документи (довідку УПСЗН Надвірнянської РДА, договір оренди житлового приміщення, акт обстеження комісією умов проживання, тощо). Натомість ОСОБА_5 жодного разу до служби у справах дітей не з`явився, та жодних до документів на підтвердження своїх заперечень не надав (а.с. 61-63).

Норми права, які застосував суд:

Щодо позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 цього ж Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум ВСУ у п. 10 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року N 11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Стовно клопотання відповідача про надання строку на примирення суд зазначає, що згідно із статтею 111 СК України суд одночасно вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя, оскільки такі питання можуть вирішуватися виключно у процесі розгляду конкретної справи.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено частиною сьомою статті 240 ЦПК України.

Разом з тим надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Беручи до уваги те, що позивач не бажає зберігати подружні відносини із відповідачем, а також факт неодноразового звернення позивача до органів поліції з приводу неправомірної поведінки, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За змістом ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Також частинами 4, 5 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

В процесі розгляду справи судом достовірно встановлено, що малолітня дитина від шлюбу на даний час постійно проживає з матір`ю, яка її доглядає та утримує. Батько дитини проживає окремо.

Тому враховуючи вимоги ст. 29 ЦК України, а також висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю суд прийшов до висновку, що малолітню дитину від шлюбу слід залишити з матір`ю ОСОБА_1 , що буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Частиною першою ст. 12 зазначеного Закону встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її стан здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Перевіряючи доводи позивача щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, суд належним чином врахував положення ч. 1 ст. 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 - 2218 гривень.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Щодо позовної вимоги про стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

У відповідності до ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Як встановлено судом, відповідач офіційно не працює, з чого отримує регулярний дохід, є фізично здоровою особою, відсутність у нього інших утриманців. Тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення дитиною трьох років.

Висновки суду:

Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, їх шлюб існує формально. Крім того вони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у позивача не має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в зв`язку з категоричним запереченням позивача. Тому даний шлюб підлягає розірванню.

З врахуванням вимог ст. 29 ЦК України, а також висновку органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю суд прийшов до висновку, що малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити проживати з матір`ю ОСОБА_1

При визначенні розміру аліментів на утримання малолітнього ОСОБА_3 суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальний стан позивача, яка не працює, здійснює догляд за малолітньою дитиною, вартість життя та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб розвиту та здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який не працює, є фізично здоровою людиною, відсутність у нього інших утриманців, а тому суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити частково і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст. 191 СК України стягнення аліментів слід розпочати з часу пред`явлення позову, а саме з 26.09.2020.

Також виходячи із встановлених по справі обставин щодо працездатного віку відповідача, наявності у того із батьків, з ким проживає дитина, права на утримання, факт проживання дитини з матір`ю, вік дитини, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, який офіційно не працює, є фізично здоровою особою, відсутність у нього інших утриманців суд дійшов до висновку, що позов слід задовільнити і стягувати з відповідача на користь позивача кошти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 грн. щомісячно, до досягнення малолітньою дитиною трьох років.

На підставі наведеного, ст.ст. 19, 24, 56, 84, 104, 105, 110, 112, 141, 160, 161, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст. 29 ЦК України, 4, 19, 141, 258, 263, 264, 265, 268, 173 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (як представник органу опіки і піклування) про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення коштів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку - задовільнити частково.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстрований 23.02.2018 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 326 - розірвати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років.

Стягнення аліментів та коштів на утримання дружини розпочати з 26.09.2019.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, адреса місця знаходження: м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського 21.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

складено 19.06.2020