Справа № 714/17/20
Провадження № 2/714/68/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого-судді: Акостакіоає О.Т.

при секретарі: Якобан І.В.

розглянувши в судовому засіданні в м. Герца цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання право власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання право власності на спадкове майно. Посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , яка проживала та була зареєстрована з 1936 р. по день смерті за адресою АДРЕСА_1 . На момент смерті ОСОБА_5 у вищевказаному господарстві були зареєстровані та проживали її чоловік ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 та невістка ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина. Спадкоємцями на частку у спадщині стали її чоловік ОСОБА_4 та сини ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 . Протягом шести місяців після смерті ОСОБА_5 за законом прийняли спадщину лише чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає син ОСОБА_2 , який з 1967 р. по день смерті проживав та був зареєстрований в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області та на момент його смерті у будинку крім нього були зареєстровані та проживали його дружина ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 та дві доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 його дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 звернулись із заявою до нотаріуса про видачу їм свідоцтв про право на спадщину за законом. Однак постановою від 15 травня 2019 року № 218/02-31 нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Згідно інформації з Державного Реєстру прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно, серія та номер САВ №574856 від 30.07.2012 р. що знаходиться по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 . Дане домоволодіння було побудовано подружжям ОСОБА_9 до 1991 року, про що свідчить виписка з погосподарської книги від 07.02.2019р. № 292 і відповідно до цієї виписки домоволодіння відносилось до категорії робочого двору. За житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,20 га. Станом на 01.01.1991 р. по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали голова двору ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 . Отже, власниками домогосподарства вважалося подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким належало по 1/2 частині спільного майна. Після смерті ОСОБА_5 у спадщину вступив її син ОСОБА_2 , який мав успадкувати 1/2 частину майна, яке за законом належало його матері та чоловіку ОСОБА_4 . Вступивши у спадщину ІНФОРМАЦІЯ_3 помирає ОСОБА_2 , тому спадщину, а саме1/4 житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами після його смерті, як спадкоємцю по закону першої черги прийняв батько ОСОБА_4 , а також дружина ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , які на час та після смерті спадкодавця проживали у спадковому домоволодінні, нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів. Тому на день смерті ОСОБА_2 його 1/4 частки, оскільки наявні чотири спадкоємця 1 черги розподілилися таким чином : ОСОБА_4 1/4 від 1/4 =1/16, ОСОБА_1 - 1/4 від 1/4 = 1/16, ОСОБА_3 1/4 від 1/4 = 1/16, ОСОБА_2 1/4 від 1/4 =1/16. Відповідно до вищевикладеного свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: САВ № 574856 від 30.07.2012 р. що знаходиться по АДРЕСА_1 , яке було видане ОСОБА_4 вважають частково незаконним, а саме в частині 3/16 часток, а тому підлягає скасуванню. Просять суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане ОСОБА_4 від 30.07.2012 року САВ № 574856, зареєстроване 26.04.2019 року в частині 3/16 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , також просять визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності 1/16 частин за кожною з них на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями і спорудами , що розташований по АДРЕСА_1 .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, однак від їх представника ОСОБА_10 надійшла заява в якій просить справу розглянути у їх відсутності, позов підтримують, просили суд позов задовольнити. Проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні не з`явився, однак його представник ОСОБА_11 повідомив суд, що він знаходиться на лікарняному, з`явитися в судове засідання не має можливості за станом здоров`я та просить суд розглянути справу у їх відсутності, позов визнають, не заперечуть проти ухвалення рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи врахувавши характер спірних правовідносин, приходить до наступних висновків.

У відповідності до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 392 Цивільного Кодексу України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що АДРЕСА_1 розташований житловий будинок літер «А» загальною площею 61, 60 кв.м, у тому числі житловою 42, 90 кв.м.; навіс літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», ворота № 2, огорожа № 3. Згідно виписки з погосподарської книги Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області за 1991-1995 роки, домогосподарство АДРЕСА_1 відноситься до категорії робочого двору і в ньому станом на 01.01.1991 року були зареєстровані та проживали голова двору ОСОБА_4 , дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 та за житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами рахується земельна ділянка 0,20 га.

Відповідно до ст. 86 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку, право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року №7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Судом встановлено, що подружжям ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 був побудований житловий будинок з господарськими спорудами.

Статтею 22 Кодексу про шлюб і сім'ю України в редакції 1969 року визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, вважається належним обом членам подружжя на засадах спільної власності в рівних частках.

За час шлюбу у подружжя ОСОБА_9 народились діти: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 видане 01.02.2019 року виконавчим комітетом Байраківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Судом встановлено, що ОСОБА_5 заповіту після себе не залишила, а значить спадкування має місце за законом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на 1/2 належної йому частки в житловому будинку із господарськими спорудами, що по АДРЕСА_1 , яку прийняли чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 , а саме кожний прийняв по 1/4 частини житлового будинку.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 56151752 від 15.05.2019 року приватним нотаріусом Опришко С.І. відкрито спадкову справу відносно ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 26 червня 2012 року відділом РАЦС адміністрації Кіровського муніципального району Ленінградської області, Росія. Судом встановлено, що ОСОБА_2 заповіту після себе не залишив, а значить спадкування має місце за законом.

Відповідно до довідки Байраківської сільської ради № 626 від 13 травня 2019 року на час смерті ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав в будинку по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки від 13 травня 2019 року № 625 Байраківської сільської ради Герцаївського району на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , що проживав та був зареєстрований в с. Байраки Герцаївського району Чернівецької області у будинку були зареєстровані та проживали дружина ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно довідки Байраківської сільської ради Герцаївського району від 13 травня 2019 року № 624 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , спадкоємців, які мають право на частку згідно ЦКУ у померлого є дружина ОСОБА_1 , батько ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Як вбачається з витягу № 56151900 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.05.2019 року приватним нотаріусом Опришко С.І. зареєстровано спадкову справу 62/2019, спадкодавець ОСОБА_2 , спадкова справа заведена за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст.1223 ЦК України).

Частинами 1, 3, 4 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня особа, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст.1297 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом другому з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи до майна померлого ОСОБА_2 позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до приватного нотаріуса Опришко С.І. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка та батька, витяг № 56151900 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 15.05.2019 року, спадкова справа 62/2019, спадкодавець ОСОБА_2 .

Постановою нотаріуса від 15 травня 2019 року за № 218/02-31 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на спадщину за законом з підстав відсутності документів, що посвідчують право власності спадкодавця на житловий будинок з господарськими спорудами, що по АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд, приймаючи до уваги те, що 1/2 частку у житловому будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 успадкував ОСОБА_2 після смерті своєї матері ОСОБА_5 шляхом безпосереднього проживання в даному будинку, а позивачі успадкували частку .

Відповідно до ст. 206 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 60, 3, 69, 70-79 СК України, 377 ЦК України та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77,79, 81, 89, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане ОСОБА_4 від 30.07.2012 року САВ № 574856, зареєстроване 26.04.2019 року в частині визнання за останнім права власності на 3/16 часток житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності 1/16 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності 1/16 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності 1/16 частин житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами , що розташований по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя: