Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1159/20
Провадження № 2/273/212/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Михалюка О. П. секретаря судових засідань Миронюк Л.К. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області про зміну формулювання причин звільнення, визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення премії, надбавки за високі досягнення у праці, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області , в якому просить ухвалити рішення, яким визнати формулювання причин звільнення її з посади 30.04.2020 року за ч. 1 ст. 38 КЗпП за власним бажанням з поважних причин, викладені у розпорядженні Першотравенського селищного голови за підписом секретаря ради Піщанецької Л.О. від 30.04.2020 року за №12-к, таким , що не відповідає чинному законодавству та змінити формулювання, вказавши, що її звільнено з посади 30.04.2020 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з тих причин, що Першотравенська селищна рада не виконує законодавство про працю, умови колективного та трудового договору, визнати протиправним та скасувати розпорядження №5-к від 28.02.2020 року про визнання недійсним розпоряджень №1-к та 2-к від 27.01.2020 року про нарахування надбавки за високі досягнення в праці та премії ; стягнути з відповідача на її користь 35447,46 грн. у т.ч. премію за січень 2020 року в розмірі 1387,50 грн., надбавку за високі досягнення у праці , нараховану у січні 2020 року в сумі 2312,50 грн., вихідну допомогу в розмірі 25652,22 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку за період з 30.04 по 01.06.2020 року в розмірі 6095,24 грн.; середньоденний заробіток за затримку розрахунку в сумі 218,89 грн. за період з 02.06.2020 року по день ухвалення судом рішення, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2522,40 грн. та витрати за надання професійної правничої допомоги.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 у тому числі зазначила, що 24.01.2017 року розпорядженням Першотравенського селищного голови від 23.01.2017 року за № 3-к вона була прийнята на посаду виконуючого обов`язки спеціаліста першої категорії Першотравенської селищної ради.

01.05.2017 року розпорядженням селищного голови від 28.04.2017 року за№ 19-к вона була призначена на посаду спеціаліста І категорії.

29.04.2020 року вона подала заяву на звільнення з посади за власним бажанням згідно ч.3 ст.38 КЗпП України, згідно якої працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. В заяві вона чітко вказала дату звільнення 30.04.2020 року , статтю КЗпП України , за якою просить звільнити її з роботи (ч.3 ст. 38) та перелік поважних причин для звільнення , оскільки керівництво селищної ради порушує трудове законодавство та умови колективного договору, а саме : несвоєчасна виплата заробітної плати , зміна істотних умов праці без своєчасного попередження про це , а саме: позбавлення надбавки за високі досягнення у праці та премії, не надання щорічної відпустки повною тривалістю.

Але всупереч її заяві 30.04.2020 року секретар Першотравенської селищної ради Піщанецька Л.О., яка виконує обов`язки селищного голови, видала розпорядження за № 13-к, у якому змінила вказану нею підставу для звільнення за ч.3 ст. 38 КЗпП України та звільнила її за ч. 1 ст.38 КЗпП України за власним бажанням. 30.04.2020 року знову було видано розпорядження про її звільнення № 12-к, також було звільнено її на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України і додано, що з поважних причин.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, тому звертається до суду за захистом своїх прав із вищевказаними позовними вимогами .

Ухвалою від 02.06.2020 року справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням ( викликом) сторін (а.с.34-35).

Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком.

23 червня 2020 до суду від представника відповідача Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області Піщанецької Л.О. надійшов відзив на позовну заяву у якому представник відповідача посилається на п. 17 ч. 1 ст. 4, ст. 19 КАС України та зазначає, що вказана справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства, оскільки позивачку ОСОБА_1 на посаду спеціаліста 1 категорії (бухгалтера) було призначено за результатами конкурсу та присвоєно 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування , посаду якої віднесено до 7 категорії посад відповідно до ст. 10 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування в Україні», то даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, просить у задоволенні позову відмовити повністю ( а.с. 38-40).

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з"явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, крім цього, вона подала заяву про зменшення позовних вимог, зменшивши вимогу щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні на 1119,30 грн. , в решті вона вимоги підтримала , а також подала заяву про стягнення витрат на правничу допомогу на її користь із відповідача .

Представник відповідача Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області в судове засідання не з"явився, представник ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника , заперечення щодо позову, викладені у відзиві , вона підтримала.

Оцінивши всі зібрані у справі докази у їх сукупності , суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.01.2017 року розпорядженням Першотравенського селищного голови Баранівського району Житомирської області від 23.01.2017 року за № 3-к позивачка ОСОБА_1 була прийнята на посаду виконуючого обов`язки спеціаліста першої категорії Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області ( а.с.10-12) .

01.05.2017 року розпорядженням селищного голови від 28.04.2017 року за № 19-к позивач була призначена на посаду спеціаліста І категорії як така , що пройшла за конкурсом .

В подальшому позивачка була звільнена із займаної посади, про що спочатку видано розпорядження від 30.04.2020 року № 13-к та від 30.04.2020 року № 12-к як зазначає ОСОБА_1 в позовній заяві ( а.с. 23, 24).

Між сторонами виник спір з приводу зміни формулювання причини звільнення , визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення премії, надбавки за високі досягнення у праці, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим слід зазначити, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням) урегульовано як Законом України «Про державну службу», так і спеціальними законами, які були та/або є чинними на час виникнення відповідних спірних правовідносин.

Таким Законом є Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 1 якого передбачено, що служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Згідно з абз. 1 ст. 7 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про статус депутатів місцевих рад», «Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів», «Про службу в органах місцевого самоврядування» та іншими законами України.

З аналізу вказаних норм вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється не на будь-які трудові спори, а лише ті, які пов`язані з прийняттям громадян на публічну службу, її проходженням, звільненням з неї.

Разом з цим, при наданні спору статусу публічно-правового з приводу прийняття громадян на публічну службу, проходження, звільнення з публічної служби, необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Спори з приводу прийняття громадянина на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби охоплюють весь спектр спорів, що виникають у відносинах публічної служби ( тобто і спір, який виник між сторонами у справі) .

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 815/6096/17.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 проходила службу в органах місцевого самоврядування по посаді спеціаліста 1 категорії , що підтверджується дослідженими судом доказами ( а.с.10-12,23, 24, 41) , вона прийнята на роботу по результатах відповідного конкурсу ( а.с. 41), має відповідний ранг посадової особи місцевого самоврядування який враховано із попереднього місця роботи згідно розпорядження від 28.04.2017 року № 19-к ( а.с.10, 41 ) та фактично отримувала доплату за відповідний ранг ( а.с. 13, 14) , прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування( а.с. 10) , тому суд приходить до висновку, про те, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, так як посада позивача є публічною службою і спір пов`язаний із проходженням такої служби та звільненням із неї .

Тому справа повинна бути розглянута в порядку адміністративного судочинстива , відповідно до вимог ч. 2 ст. 20 КАС України, справа предметно підсудна окружному адміністративному суду.

Позивач зазначає у позовній заяві, що справа повинна розглядатись у порядку цивільного судочинства , оскільки вона працювала в органі місцевого самоврядування за трудовим договором, що не спростовує вищевказаних висновків суду і не протирічить їм , а у сукупності із вишевказаними ознаками ( прийняття на посаду за конкурсом, прийняття присяги, присвоєння рангу, тощо) лише вказує про наявність публічно-правового спору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, ч. 1 п.1 ст. 255, ст.ст. 256, 258-261, 353 ЦПК України, ст.ст. 2, 4, 19, 20 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області про зміну формулювання причин звільнення, визнання протиправним та скасування розпорядження, стягнення премії, надбавки за високі досягнення у праці, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Житомирського окружного адміністративного суду.

Роз`яснити, що, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення, ухвалу суду, заяви про перегляд заочного рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: О.П.Михалюк