Постанова

Іменем України

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 638/6081/15-ц

провадження № 61-40227св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Ігнатенка В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Харківська державна академія культури,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Колтунової А. І., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року Харківська державна академія культури звернулася до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Заява мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2015 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та визнано незаконним звільнення його з роботи; зобов`язано Харківську державну академію культури поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри культурології та медіа - комунікацій Харківської державної академії культури; стягнуто з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 компенсацію за час вимушеного прогулу з 01 липня 2014 року по 25 листопада 2015 року в розмірі 28 654,33 грн та моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. На виконання вказаного рішення суду видані виконавчі листи, за якими постановами державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Підгірним О. С. відкриті виконавчі провадження від 17 травня 2016 року № 51177932; від 19 травня 2016 року № 51183230 та від 19 травня 2016 року № 51184759.

Заявник вважає, що вказані виконавчі провадження відкриті після виконання боржником зазначеного рішення в добровільному порядку.

Ураховуючи викладене, Харківська державна академія культури просила визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, а саме: №638/6081/15-ц, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 21 квітня 2016 року, яким зобов`язано Харківську державну академію культури поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри культурології та медіа - комунікацій Харківської державної академії культури, на підставі якого державний виконавець Дзержинського ВДВС ХМУЮ Підгірний О. С. виніс постанову від 17 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 51177932; №638/6081/15-ц, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 21 квітня 2016 року, яким стягнуто з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 компенсацію за час вимушеного прогулу з 01 липня 2014 року по 25 листопада 2015 року в розмірі 28 654,33 грн, на підставі якого державний виконавець Дзержинського ВДВС ХМУЮ Приймак Ю. О. виніс постанову від 19 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №51183230; №638/6081/15-ц, виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 21 квітня 2016 року, яким стягнуто з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, на підставі якого державний виконавець Дзержинського ВДВС ХМУЮ Приймак Ю. О. виніс постанову від 19 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №51184759; №638/6081/15-ц виданий Дзержинським районним судом м. Харкова 22 грудня 2015 року, яким Харківську державну академію культури зобов`язано поновити ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри культурології та медіа - комунікацій Харківської державної академії культури, який повернутий стягувачу ОСОБА_1 за його заявою без виконання постановою державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ Підгірного О. С. від 19 серпня 2016 року у виконавчому провадженні ВП №50108518.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року у складі судді Аркатової К. В. заяву Харківської державної академії культури про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки боржник не виконав рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, так як не видав наказ, який би відповідав рішенню суду. Що стосується виконавчих листів про стягнення з Харківської державної академії культури на користь ОСОБА_1 компенсації за час вимушеного прогулу з 01 липня 2014 року по 25 листопада 2015 року в розмірі 28 654,33 грн та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн, то суд першої інстанції дійшов висновку про те, що права боржника за вказаними виконавчими листами жодним чином не порушені, оскільки після надходження на рахунок ОСОБА_1 останньої належної до сплати суми, яка надійшла після відкриття виконавчого провадження, виконавче провадження закінчене як фактично виконане

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року апеляційну скаргу Харківської державної академії культури задоволено частково. Прийнято відмову Харківської державної академії культури від заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню. Визнано нечинною ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року. Провадження у справі за заявою Харківської державної академії культури про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, закрито, у зв`язку з відмовою заявника від поданої заяви.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки під час апеляційного розгляду Харківська державна академія культури подала заяву про відмову від заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, яка підписана повноважною на це особою, тому наявні підстави для закриття провадження у справі та визнання ухвали суду першої інстанції нечинною (часина друга статті 373 ЦПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У липні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно, без належних доказів, які б підтверджували поважність пропуску Харківською державною академією культури строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року, поновив строк на апеляційне оскарження та відкрив апеляційне провадження. Зважаючи на вказані обставини, апеляційний суд має закрити апеляційне провадження як помилково відкрите.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У поданому в листопаді 2018 року відзиві Харківська державна академія культури просить залишити постанову апеляційного суду без змін, як таку, що є законною та обґрунтованою, а касаційну скаргу залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Фактичні обставини справи

Суди встановили, що 20 грудня 2016 року Харківська державна академія культури в особі її ректора Шейка В. М. звернулась до суду з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року заяву Харківської державної академії культури про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню залишено без задоволення.

Харківська державна академія культури, не погоджуючись із вказаною ухвалою, оскаржила її до апеляційного суду.

На стадії апеляційного розгляду Харківська державна академія культури в особі її ректора Шейка В. М. звернулася з заявою про відмову від заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини третьої статті 13 ЦПК України передбачає, у тому числі, можливість для учасника справи розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За змістом положень пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами першою та другою статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Подання заяви про відмову від заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, є реалізацією Харківською державною академією культури диспозитивних прав, передбачених нормами ЦПК України.

Установивши, що Харківська державна академія культури реалізувала своє право на відмову від заяви в суді апеляційної інстанції, апеляційний суд обґрунтовано прийняв її заяву про відмову від заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, з відповідними правовими наслідками.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність порушення норм процесуального права апеляційним судом при постановленні оскаржуваної постанови.

Доводи заявника в касаційній скарзі на те, що апеляційним судом незаконно поновлено Харківській державній академії культури строк на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 лютого 2018 року спростовується наявними в матеріалах справи доказами, оскільки апеляційний суд, вирішуючи питання щодо поновлення строку Харківській державній академії культури на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, перевірив доводи заяви про поновлення такого строку щодо поважності причин його пропуску і дійшов такого висновку без порушень норм процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 26 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. О. Кузнєцов
В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко