Ухвала

23 червня 2020 року

м. Київ

справа № 532/189/19

провадження № 61-9028ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу прокуратури Полтавської області на постанову Полтавського апеляційного суд від 04 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, прокуратури Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - слідчий Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Лукич Олександр Володимирович, про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, прокуратури Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - слідчий Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області

Лукич О. В., про стягнення моральної шкоди у розмірі 179 439 грн, завданої бездіяльністю слідчого поліції.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суд від 04 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 1 тис. грн

на відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю слідчого поліції.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

15 червня 2020 року до Верховного Суду прокуратурою Полтавської області подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 04 травня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі прокурор зазначив, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції отримано прокуратурою Полтавської області 15 травня 2020 року.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»,

яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, згідно положень якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби

(COVID-19), строки, визначені статтею 390 цього Кодексу (строк касаційного оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до частини третьої статті3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно

до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду

і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу

України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі,

що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень

та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як суду права, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень, лише у тих випадках, коли таке оскарження

є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної

правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах

та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених

у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах

про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 179 439 грн, тобто суму, яка станом

на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму

для працездатних осіб (2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

У касаційній скарзі прокуратурою Полтавської області зазначено, що справа має для заявника виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження.

Оцінюючи вказані доводи заявника, з урахуванням ціни позову, характеру правовідносин, встановлених судом апеляційної інстанції обставин тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб органів досудового слідства, Верховний Суд не знаходить ознак винятковості цієї справи для особи,

яка подала касаційну скаргу, а також підстав для віднесення цієї справи

до категорії тих, що становлять суспільний інтерес.

Сама лише незгода особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням не може свідчити про те, що справа становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки прокуратурою Полтавської області подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі,

що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокуратури Полтавської області на постанову Полтавського апеляційного суд

від 04 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у Полтавській області, прокуратури Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, - слідчий Кобеляцького відділу поліції Головного управління Національної поліції

в Полтавській області Лукич Олександр Володимирович, про стягнення моральної шкоди - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович