Справа № 158/769/20
Провадження № 2/0158/431/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого - судді - Поліщук С.В.
за участю секретаря - Груби М.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.
Позовні вимоги мотивує тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було зареєстровано 26.01.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області за актовим записом № 5, у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні, а відповідач ухиляється від обов`язку утримувати сина, матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.
Ухвалою суду від 31.03.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
09.04.2020 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнає частково, посилаючись на те, що він має постійне місце роботи, хворіє ішемічною хворобою серця, а тому потребує періодичного лікування, на його утриманні перебуває мати, яка є інвалідом другої групи та потребує матеріальної підтримки, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходу.
15.04.2020 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов такими, що спрямовані у будь-який спосіб ухилитися від матеріального утримання дитини, 1/5 частина від доходів відповідача, яку він погоджується сплачувати на утримання сина, з урахуванням розміру його щомісячного заробітку, а також стану здоров`я дитини є недостатньою, а тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частки від його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
16.04.2020 року від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшло заперечення на відзив на позовну заяву, відповідно до якого, посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву, згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходу.
Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.09.2014 року (а.с.8).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.
При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.
Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину.
Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.
Відповідно до довідки № 19, виданої 13.03.2020 року Ківерцівською філією «Сонечко» Крупівського навчально-реабілітаційного центру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до складу вихованців Ківерцівської філії «Сонечко» Крупівського НРЦ з 03.09.2018 року, як дитина з особливими освітніми потребами (порушення інтелектуального розвитку), яка потребує системної освітньо-виховної, корекційно-відновлюваної роботи (а.с.10).
Згідно виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 16.03.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлений діагноз затримка психомовного розвитку резидуально-органічного генезу. Стан після оперативного втручання аденоїдотомії (а.с.11).
Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 21.05.2015 року, виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.12.2019 року, виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 15.04.2020 року ОСОБА_2 з 2012 року хворіє ішемічною хворобою серця, у зв`язку з чим потребує постійного амбулаторного лікування (а.с.24, 25, 42).
Окрім того, як вбачається з довідки серії НОМЕР_2 025919 від 23.05.2002 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 27.04.1968 року на утриманні у відповідача ОСОБА_2 перебуває непрацездатна матір ОСОБА_3 , якій встановлено другу групу інвалідності (а.с. 26, 41).
Враховуючи викладене, беручи до уваги матеріальний стан сторін, часткове визнання відповідачем позову, потреби дитини, конкретні обставини справи, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України суд, -
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви - 30.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі апеляційної скарги на рішення суду продовжуються на строк дії карантину.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , житель: АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук