Справа № 310/8340/16-ц
6/310/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Івакіній Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

Представник Державної судової адміністрації України звернувся до суду з заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вказуючи, що виконавчим листом Бердянського міськрайонного суд Запорізької області від 31.01.2017 року у зазначеній вище справі з відповідача стягнуто судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішенням про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України. Повідомленням Волноваського районного відділення державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 16.03.2017 року виконавчий лист Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.01.2017 року у справі № 310/8340/16-ц повернуто без прийняття до виконання у зв`язку із невідповідністю вимогам статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта. У зв`язку з зазначеним, заявник просив виправити помилку у виконавчому листі, вказавши реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта ОСОБА_2 , а також враховуючи велику завантаженість на стислі строки пред`явлення виконавчих документів про стягнення судового збору до виконання та недопущення збитків державного бюджету поновити строк пред`явлення до виконання зазначеного виконавчого листа в частині стягнення судового збору.

У судове засідання представник Державної судової адміністрації України не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд заяви за відсутності представника заявника.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином відповідно до ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Згідно ст.432 ЦПК України, суд який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі.

Частиною 3 ст.431 ЦПК України визначено, що виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

2. У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Позивачем у позовній заяві не зазначено та матеріали справи не містять відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, який є відповідачем по цивільній справі, а Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає обов`язку суду витребувати відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Відповідно до ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, виходячи з вимог ст.ст. 76, 84 ЦПК України інформація про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України не є доказом по цивільній справі і не підлягає витребуванню судом.

Зазначене свідчить про те, що суд був позбавлений можливості зазначити у виконавчому листі відомості, що передбачені абзацом другим п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

За таких обставин, виконавчий лист, який видано 31.01.2017 року на боржника ОСОБА_2 в повній мірі не відповідають вимогами п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки в ньому не зазначено відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Водночас зазначене жодним чином не порушує права стягувача за виконавчим листом виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ч. 1 ст. 4 держаний виконавець повертає виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання.

Разом з тим, у правовому висновку Верховного Суду України по справі № 6-62цс14 від 25.06.2014 року зазначено, що, згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року, державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача надається право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну, а тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Такого висновку дійшов і Верховний суду у складі колегії суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши 22 серпня 2018 року цивільну справу №471/283/17ц (провадження №61-331 св18) за скаргами на бездіяльність державного виконавця Братського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 27 грудня 2018 року у справі №469/1357/16ц (провадження №61-32698 св18).

Також слід зауважити, що п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено відповідне право державного виконавця.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець повинен здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та порядку, встановленому виконавчим документом і Законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом, він є суб`єкт владних повноважень та має керуватися у своїй діяльності правовими висновками Верховного Суду України.

З огляду на викладене вбачається, що державний виконавець в порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження», не скористався своїм правом передбаченим п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав Державної судової адміністрації України, яка є стягувачем судового збору за виконавчим листом Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.01.2017 року по справі № 310/8340-16-ц та відповідно до ч. 4 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» .

Беручи до уваги викладене, а також ту обставину, що відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або номер і серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника у матеріалах цивільної справи відсутні, тому підстави для задоволення заяви Державної судової адміністрації України

про виправлення помилки у виконавчому листі відсутні і в її задоволенні слід відмовити.

Разом з тим, суд вважає, що таке рішення жодним чином не порушує права Державної судової адміністрації України, оскільки стягувач має право оскаржити рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання до суду в порядку розділу VII ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 433 ЦПК України, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Судом встановлено, що державний виконавець в порушення вимог п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 31.01.2017 року у справі № 310/8340/16-ц повернув без прийняття до виконання, що призвело до пропуску Державною судовою адміністрацією України строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання. Зазначені причини пропуску строку суд вважає поважними, а клопотання Державної судової адміністрації України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №310/8340/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76, 84, 259-261, 353-355, 431-433 ЦПК України, ст.ст. 4,11,18 Закону України «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», суд

УХВАЛИВ:

Заяву Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому документі, поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

У задоволенні заяви Державної судової адміністрації України про виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Бердянськимй міськрайонним судом Запорізької області 31.01.2017 року по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Поновити Державній судовій адміністрації України строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №310/8340/16-ц по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.,

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя