Провадження № 2-з/760/182/20
Справа № 760/2213/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Г.О. Козленко,

за участю секретаря - А.Л. Хліменкової

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання квартири спільною частковою власністю, визначення 2/11 частки спільної сумісної власності та зняття обтяження з частини квартири,-

встановив:

Позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеним позовом, в якому просить:

- визнати, що двокімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м, є спільною частковою власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

- визначити частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спільній частковій власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м визначивши ОСОБА_1 2/11 часток та ОСОБА_2 9/11 часток;

- припинити іпотеку на 2/11 частки на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м, що належить ОСОБА_1 та виключити з реєстру іпотек реєстраційний номер 7752842, зареєстроване 15.08.2008, зареєстроване приватним нотаріусом Саприкіною О.С. на підставі договору іпотеки №1528 від 15.08.2008;

- скасувати обтяження у вигляді заборони відчуження на 2/11 частки на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м, що належить ОСОБА_1 , та виключити з реєстру іпотек реєстраційний номер 7752680, зареєстроване 15.08.2008, зареєстроване приватним нотаріусом Саприкіною О.С. на підставі договору іпотеки №1528 від 15.08.2008, заборона №1529;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання квартири спільною частковою власністю, визначення 2/11 частки спільної сумісної власності та зняття обтяження з частини квартири - залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

26.05.2020 після усунення позивачем недоліків, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання квартири спільною частковою власністю, визначення 2/11 частки спільної сумісної власності та зняття обтяження з частини квартири.

25.05.2020 до канцелярії суду за допомогою поштового зв`язку від позивача надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої остання просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій відносно двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначила, що останній стало відомо, що відповідач ПАТ ««Комерційний банк «Надра» вжив заходів щодо реалізації іпотечного майна шляхом реалізації через електронні торги та виставлення майна на аукціон. Також позивач зазначила, що у разі задоволення позову, у нового власника, придбавшого майно з аукціону, неможливо буде витребувати майно, права на які має позивач, що призведе до неможливості виконання рішення суду.

Розгляд заяви проводиться без повідомлення сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є забезпечення виконання судового рішення. Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

При цьому, слід зазначити, що згідно роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року №9, встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з роз`ясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до частини третьої ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Однак, позивач просить забезпечити позов шляхом:

- заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій відносно двокімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 63,6 кв. м, житловою площею 35,7 кв. м.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо:

- необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне вчинення таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи вищевикладене, а також принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із вимогами позову з якими позивач звернулася до суду, суд приходить до висновку, що заява не достатньо обґрунтована, підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду не вбачаються. З наведеного не вбачається співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання квартири спільною частковою власністю, визначення 2/11 частки спільної сумісної власності та зняття обтяження з частини квартири - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом..

Суддя - Г.О. Козленко