Справа № 314/2417/20
Провадження № 2-н/314/96/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 06.11.2013 року у розмірі 4094,76 грн., збільшення орендної плати на індекс інфляції у розмірі 61,59 грн. та пеню у розмірі 17935,05 грн. з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 06.11.2013 року у розмірі 4094,76 грн., збільшення орендної плати на індекс інфляції у розмірі 61,59 грн. та пеню у розмірі 17935,05 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно із ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо:

1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку;

2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника;

3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості;

4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

6) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів;

7) заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зокрема, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено заявника та боржника (п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, де сторонами є позивач та відповідач, ОСОБА_1 посилається на порушене право про отримання орендної плати.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Так, у порядку наказного провадження суд не може вирішувати спір про право, а навпаки заявлена вимога повинна мати безспірний характер, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Також, з прохальної частини заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона просить стягнути з ФОП ОСОБА_2 на її користь окрім заборгованості зі сплати орендної плати, також інфляційні втрати та 0,03 пені несплаченої суми за кожен день прострочення, нарахованих на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України в разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Із заявлених в заяві вимог про видачу судового наказу, в розумінні п. 7 ч. 1 ст. 161 ЦПК України вбачається, що заявлені вимоги між собою взаємопов`язані, тому окремий їх розгляд неможливий.

Крім того, посилаючись на наявність заборгованості ФОП ОСОБА_2 за договором оренди земельної ділянки від 06.11.2013 року по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2019 рік, ОСОБА_1 не надала жодного належного доказу, який би підтверджував невиконання ФОП ОСОБА_2 свого зобов`язання перед нею по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою за 2019 рік.

З огляду на вищевикладене, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161, 165-167, 258, 260, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 06.11.2013 року у розмірі 4094,76 грн., збільшення орендної плати на індекс інфляції у розмірі 61,59 грн. та пеню у розмірі 17935,05 грн. з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: В.О. Кіяшко

24.06.2020