Справа № 357/2884/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Кошель Л. М. ,
при секретарі - Вангородська О. С.,
розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №357/2884/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання,-
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 квітня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Суд ухвалив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17.03.2020 року і до закінчення навчання до 30.12.2020 року.

05 червня 2020 року канцелярією суду зареєстровано заяву позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо її вимоги про мінімальний гарантований розмір аліментів на рівні не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний період , стосовно якої не ухвалено рішення.

Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.2, 3 ст.270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оглянувши матеріали справи, судом встановлено, що позовні вимоги позивачки ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, містять вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу відповідача ОСОБА_2 із зазначенням про мінімальний гарантований розмір аліментів на рівні не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний період. Суд при ухваленні рішення 29 квітня 2020 року цій вимозі не надав оцінку і не вирішив по суті, тому є необхідність в ухваленні додаткового рішення.

Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 201 СК України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Отже, у ч. 1 ст. 200 СК України міститься відсильна норма, згідно з якою суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. В ч. 2 цієї статті вказано, що суд також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина суд враховує такі обставини:

стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина;

стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дочки, сина;

можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином;

інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу статей 199, 200, 201 СК України можна зробити висновок, що положення ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального гарантованого чи рекомендованого розміру аліментів на дітей не застосовується при визначенні судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина законом не встановлюється, а тому вимога позивачки ОСОБА_1 щодо встановлення при стягненні з відповідача ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у частці від доходу мінімального гарантованого розміру аліментів на рівні не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний період, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 199-201 СК України, ст.270 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання.

Відмовити ОСОБА_1 у вимозі про встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання повнолітнього сина , який продовжує навчання, на рівні не менше прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на відповідний період ,

Додаткове рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Додаткове рішення складено 15.06.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель