Номер справи 220/820/20
Номер провадження 2-о/220/156/20
УХВАЛА

Іменем України

22 червня 2020 року смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря - Черняєвої С.П.,

розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: міськрайонне управління Держгеокадастру у Великоновосілківському районі та м. Донецьк, Богатирська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області про встановлення факту належності документів,

ВСТАНОВИВ:

21.05.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: міськрайонне управління Держгеокадастру у Великоновосілківському районі та м. Донецьк, Богатирська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області про встановлення факту належності документів, посилаючись на те, що померлий чоловік заявника заповів їй та своїм неповнолітнім дітям майно у вигляді 2 земельних ділянок, але скористатися своїми правами на спадкове майно заявниця не має можливості в зв`язку з тим, що у правовстановлюючому документі на землю та заповіті допущені помилки в частині зазначення кадастрового номеру земельної ділянки.

В судове засідання заявниця не з`явилася, згідно заяви ОСОБА_1 свої вимоги підтримала, просила їх задовольнити, вважаючи їх законними та обґрунтованими. Також просила про розгляд справи у її відсутність.

Уповноважений представник виконкому Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в судове засідання не з`явився, разом з тим, на адресу суду надійшла заява, в якій зазначалося, що із позовними вимогами рада погодилась повністю та клопотала про можливість судового розгляду без участі її представника.

Від міськрайонного управління Держгеокадастру у Великоновосілківському районі та м. Донецьк заяв та клопотань на адресу суду не надходило, представник управління в судове засідання не з`явився про причини неявки не пояснив.

При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами без участі сторін.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлено:

14 червня 1999 року ОСОБА_1 вступила в шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 від 14.06.1999 року (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 02 вересня 2019 року (а.с 11).

Згідно позовної заяви, що не заперечене сторонами, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцями є його вдова, заявниця ОСОБА_1 та двоє повнолітніх дітей померлого: донька ОСОБА_3 та син, ОСОБА_4 , які на цей час проживають в с. Олексіївка, Великоновосілківського району.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від06.05.2019 року о 10,00 годин, яким заповідав дві земельні ділянки, кадастрові номери :02:001:0011, площею 9,2231га та :02:001:0516, площею 3,6645га, загальною площею 12,900 га, заявниці ОСОБА_1 та своїй доньці, ОСОБА_3 , в рівних частках (а.с. 10).

Зазначені земельні ділянки належали ОСОБА_2 на підставі Державного Акта на право власності на земельну ділянку серії ДН № 058462 від 07.04.2004 року (а.с. 9).

09.09.2019 року ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса з заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину померлого чоловіка, але нотаріус видала лише Свідоцтво про право на 1/2 частку земельної ділянки, кадастровий номер :02:001:0011, загальною площею 9,2231 га., яка знаходиться на території Багатирської сільської ради, Великоновосілківського району Донецької області. Зазначене підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.03.2020 року, витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі від 25.03.2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2020 року (а.с. 13, 18, 19).

У видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0516, площею 3,6645га. нотаріус постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.03.2020 року, ОСОБА_1 відмовила (а.с. 20).

Причиною відмови стосовно земельної ділянки, кадастровий номер :02:00:0516, площею 3,6645 га., право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН № 058462, виданого 07 квітня 2004 року Великоновосілківською райдержадміністрацією на підставі розпорядження голови Великоновосілківської районної державної адміністрації № 459 від 08 грудня 2003 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 747, нотаріусом зазначене допущення в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ДН № 058462 від 07.04.2004 року технічної помилки, в кадастровому номері зазначеної земельної ділянки, де замість правильного кадастрового номера земельної ділянки :02:001:0516 зазначено кадастровий номер :02:00:0516, тобто без цифри 1 перед двома крапками та наступними цифрами 0516.

Крім того, у заповіті ОСОБА_2 , складеному секретарем виконавчого комітету Багатирської сільської ради Великоновосілківського району, Донецької області, від 06 травня 2019 року о 10 годині 00 хвилин та зареєстрованого в реєстрі за № 51 також була допущена технічна помилка у кадастровому номері зазначеної земельної ділянки, де замість правильного номера :02:001:0516, як зазначено у Витягу з Державного земельного кадастру на земельну ділянку НВ-2020 від03.03.2020 року, зазначено кадастровий номер 14212800:02:00:0516, тобто після цифр НОМЕР_3 пропущено цифри 08, а після цифр :02:00 пропущена цифра 1.

Згідно довідки виконкому Богатирської сільської ради Великоновосілківського району Донецької від 19.05.2020 року, виправлення кадастрового номеру земельної ділянки у заповіт від06.05.2019 року, складений ОСОБА_2 на ім`я заявниці на даний час внести не можливо, в зв`язку зі смертю заповідача (а.с. 21).

З об`єктивних причин виправлення у Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДН № 058462 також внести не можливо, що доводить існування обставин правомірного звернення ОСОБА_1 до суду з даною заявою.

Відповідно до п. 12 Постанови пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

На теперішній час заявниця позбавлена можливості звернутися до будь-якого уповноваженого органу за внесенням змін до правовстановлюючих документів на землю через відсутність у будь кого таких повноважень.

Разом з цим згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідний порядок застосовується, зокрема, якщо встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

За змістом заяви ОСОБА_1 , крім неї, спадкоємцями майна померлого ОСОБА_2 є двоє його повнолітніх дітей: донька ОСОБА_3 та син, ОСОБА_4 .

З наведеного вбачається існування спору про право.

Таким чином, проаналізувавши надані заявницею докази, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів слід залишити без розгляду, роз`яснивши при цьому заявниці, що вказана заява може бути подана до суду в порядку загального позовного провадження.

Сплачений судовий може бути повернуто за заявою позивача.

Керуючись ст.ст. 260, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що заява може бути подана до суду в порядку загального позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали.

Суддя Г.М. Яненко