Справа № 308/6053/19
09 червня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участю секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород цивільну справу за позовною заявою приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 09.06.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.06.2020 року.
ПрАТ «Закарпаттяобленерго» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яку мотивує, тим що між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 було оформлено договір про користування електричною енергією №018-0175 від 07.08.2013 року та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
20 грудня 2017 року представниками позивача: інженером з технічного обслуговування Пригapa В .В. (посвідчення №937), електромонтером оперативно-виїзної групи Соколов А.Б. (посвідчення №19/1) та електромонтером з експлуатації розподільчих мереж Кобаль В.І. (посвідчення № НОМЕР_2 ) в порядку абз. 2 ч.1 п. 37 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) відповідно до посадових інструкцій після пред`явлення посвідчень було проведено обстеження електроустановок ОСОБА_1 щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.
В ході проведеного обстеження електроустановки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено порушення, а саме: самовільне підключення до мереж, що є власністю енергопостачальної компанії.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального провадження та у задоволенні клопотання про допит свідків. Згідно даної ухвали відповідачу встановлений строк п`ятнадцять днів з дня вручення йому цієї ухвали для подання відзиву на позов.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзив на позовну заяву не подала.
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Враховуючи, що відповідачем у встановлений законом строк відзив на позов не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.
Судом з матеріалів справи встановлено, що між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 було укладено договір про користування електричною енергією №018-0175 від 07.08.2013 року та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Так, в силу ст.ст. 6, 11, 714 ЦК України, глави 52 та 53 ЦК України, а також на підставі положень ЗУ «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. №1357 (станом на сьогоднішній день вже втратили чинність), між ПрАТ «Закарпаттяобленерго» та ОСОБА_1 склалися фактичні договірні відносини.
Так, за змістом статті 11 ЦК України факт відкриття особового рахунку та постачання електричної енергії вважається укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику» (постанова Верховного Суду від 11.09.2019 р. у справі №509/3536/15-ц, постанова від 15.07.2019 р. у справі №347/713/17).
У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із підстав зазначених в договорі та іншому правочині, акті цивільного законодавства чи у зв`язку із завданням майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при цьому особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб і не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ст.ст. 12, 13 ЦК України).
При цьому слід зазначити, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 16.05.2011 №3-38гс11. термін «споживач електричної енергії», який наведено в пункті 1.2 Правил необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він, окрім осіб, що використовують електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору, також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 58 ЗУ «Про ринок електричної енергії» споживач енергії зобов`язаний дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів.
Згідно із ч. 1 ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.
Згідно з п. 4 ч.2 ст.77 ЗУ «Про ринок електричної енергії» порушеннями на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
За змістом п. 48 ПКЕЕН (редакція чинна на момент виникнення спірних правовідносин) споживач енергії несе відповідальність згідно із законодавством України за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН, у т.ч. за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, тощо.
Після отримання виконавчого документу про стягнення суми 2930,09 грн. ОСОБА_1 спожила та не провела оплату спожитої електричної енергії за період з травня 2016 року по грудень 2018 року на суму 2169,03 грн., тому за вищевказаний період виникла перед Позивачем заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 2169,03 грн., яку Відповідач у порядку та строки, вказані в розрахункових документах і самому Договорі, в добровільному порядку не здійснила.
20 грудня 2017 року представниками позивача: інженером з технічного обслуговування Пригapa В.В. (посвідчення №937), електромонтером оперативно-виїзної групи Соколов А.Б. (посвідчення №19/1) та електромонтером з експлуатації розподільчих мереж Кобаль В.І. (посвідчення № НОМЕР_2 ) в порядку абз. 2 ч.1 п. 37 Правил користування електричною енергією для населення (ПКЕЕН) відповідно до посадових інструкцій після пред`явлення посвідчень було проведено обстеження електроустановок ОСОБА_1 щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку.
ЗУ "Про ринок електричної енергії" визначає правові,економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.
Статтею 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено значення термінів, які вживаються у цьому Законі, зокрема:
електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу;
електрична мережа - сукупність електроустановок для передачі та/або розподілу електричної енергії;
побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність);
Згідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; ухилення або несвоєчасне виконання рішень та приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку; пошкодження приладу обліку; розукомплектування та пошкодження об`єктів електроенергетики, розкрадання майна цих об`єктів; насильницькі дії, що перешкоджають посадовим особам енергопостачальника виконувати свої службові обов`язки.
Відповідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем.
Оцінюючи як доказ акт про порушення ПКЕЕН№ 120146 від 20.12.2017, суд зазначає наступне.
Відповідно п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності.
Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ.
У разі відмови споживача відшкодувати збитки енергопостачальник передає справу до суду.
Як вбачається з матеріалів справи, акт про порушення ПКЕЕН№ 120146 від 20.12.2017 складено трьома працівниками ПрАТ «Закарпаттяобленерго»: інженером з технічного обслуговування Пригapa В.В. (посвідчення №937), електромонтером оперативно-виїзної групи Соколов А.Б. (посвідчення №19/1) та електромонтером з експлуатації розподільчих мереж Кобаль В.І. (посвідчення №2640) в присутності споживача ОСОБА_1 , яка жодних зауважень не зазначила. Представники Товариства повідомили Відповідача про час та місце розгляду комісією постачальника електроенергії вказаного Акту, а саме 11 січня 2018 о 09 год. 30 хв. за адресою: м. Ужгород, вул. Тимірязєва, 17 (у приміщенні Ужгородського РЕМ), однак від підпису на зворотній стороні самого Акту остання відмовилась. Вказані дані безпосередньо зафіксовані в Акті про порушення (Додаток №3).
11 січня 2018 року Комісія з розгляду актів про порушення ПКЕЕН Ужгородського РЕМ (далі - Комісія), створена на підставі відповідного Розпорядження (Додаток №5), розглянула зазначений Акт.
На засідання комісії постачальника електроенергії з розгляду актів ПКЕЕН відповідач по справі 11 січня 2018 року не з`явилась. Комісією було прийнято рішення провести нарахування нанесених збитків за період з 21.12.2016 року по 20.12.2017 року, що відображено у Розрахунку обсягу та вартості не облікованої електричної енергії за Актом про порушення ПКЕЕН № 120146 від 20.12.2017 р. (Додаток №6).
Нарахування було проведено згідно п.3.5 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 року за № 562.
Відповідно до ч.2 ст. 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
В ході проведеного обстеження у відповідача по справі було виявлено порушення, а саме: самовільне підключення до мереж, що є власністю енергопостачальної компанії.
Відповідач не спростував вказаний розрахунок заборгованості, хоча такий процесуальний обов`язок передбачений ст.ст. 12, 13 ЦПК України.
У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Такими збитками зокрема є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (ч. 2 ст. 22 ЦК України).
З вищенаведеного вбачається, що за умови не порушення відповідачем обліку електричної енергії, позивач отримав би дохід у вигляді оплати Відповідачем фактично спожитої та облікованої приладом обліку відповідної кількості електричної енергії, що в свою чергу не потребувало б застосування Порядку та Методики для визначення обсягу та вартості спожитої електричної енергії Відповідачем за період, протягом якого мало місце порушення ПКЕЕН.
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України), тобто коли для визначення їх розміру застосовуються різного роду розрахунки, в т.ч. і встановлені Порядком та Методикою.
Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Отже, за таких обставин вбачається, що відповідачем по справі, шляхом порушення норм Закону та ПКЕЕН завдано енергопостачальнику збитків, оплату яких відповідач у порядку та строки, вказані в розрахунковому документі, в добровільному порядку не здійснив.
Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення (стаття 229 ЦПК України).
Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереcи фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України.
З урахуванням всіх обставин справи,враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Закарпаттяобленерго» розміру завданих збитків та суми заборгованості за спожиту електричну енергію є підставними і такими, що підлягають задоволенню.
В частині вимоги позивача про визнання правомірним рішення комісії Ужгородського РЕМ, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України - провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України- кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Пунктом 53 Правил користуванняелектричною енергією для населення (в редакції, яка діяла станом на 26.12.2017 року) передбачено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається споживачу. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються: відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562Методики обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. У разі відмови споживача від сплати вартості не облікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення).
Тобто, із аналізу вищенаведеного вбачається, що акт про порушення є лише фіксацією самого порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил, а тому такий документ, а як наслідок складання акту - протокол (рішення) засідання комісії, у разі звернення до суду енергопостачальника із позовом до споживача про стягнення суми є доказами, які оцінюються судом при розгляді справи відповідно до ст. 89 ЦПК України.
В судовому засіданні судом встановлено, що рішення комісії Ужгородського РЕМ з розгляду актів про порушення ПКЕЕН, оформлене протоколом №765 від 30.10.2017 року сторонами не оспорювалося, не визнавалося не правомірним, а тому суд не знаходить підстав для задовлення цієї вимоги, оскільки відсутній спір між сторонами, тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.
Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК Україниз відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати, а саме сплачений судовий збір у сумі 1921 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України "Про ринок електричної енергії", ст.ст. 12,76,81,141,259,263-265,268, 272, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України, ст. 625 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 р. № 1357, суд,-
Позовну заяву приватного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош