Дата документу 05.06.2020
ЄУ № 420/490/19
Провадження №2/942/14/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Чалого А.В.,

секретаря судового засідання - Войтенко О.А.,

за участю представника позивача - Матвєєвої Т.С. ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР» про визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивач звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР», в якому просив визнати недійсним договір оренди землі б/н від 15.05.2007 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки № 35 , площею 6,5000 га, кадастровий номер :01:001:0016, розташованої на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області.

У 2017 році відповідач повідомив, що необхідно виготовити обмінні файли на належні земельні ділянки та повернув позивачу другий примірник договору оренди землі на вказану земельну ділянку. Під час огляду договору оренди землі виявилося, що підпис у розділі «Реквізити сторін» в графі «Орендодавець» навпроти прізвища ОСОБА_3 проставлений підпис не позивача, а іншої невідомої особи. Позивач ОСОБА_3 дійсно підписував договір оренди землі з відповідачем, проте в іншій редакції, текст якої не відповідає редакції договору, що наданий відповідачем та підписаний невідомою особою.

Позивач вважає, що незаконні дії відповідача порушують право позивача на вільне розпорядження своїм майном та свідчать про недобросовісність відповідача.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 15.05.2007 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «АЙДАР» та зареєстрованому 06.06.2007 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 81.

Ухвалою суду від 26.03.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 23.04.2019 року.

23.04.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що 15.05.2007 року між ТОВ «Айдар» та ОСОБА_3 був укладений договір оренди землі. За період договірних відносин ТОВ «Айдар» добросовісно та вчасно виконувало умови договору: використовувало орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, підвищувало родючість землі, сплачувало своєчасно та в повному обсязі орендну плату, про що свідчать заяви на проведення розрахунків та розрахункові відомості, в яких є особистий підпис позивача. Відповідач ТОВ «Айдар» вважає, що використовуючи своє право як орендодавця шляхом направлення листів, подання заяв, підписання додаткових угод та отримуючи орендну плату за орендовану земельну ділянку, позивач визнає існуючи договірні відносини з ТОВ «Айдар». Крім того, представник відповідача зазначив, що станом на день звернення до суду строк позовної давності сплив, тобто пройшло більше трьох років з моменту, коли позивач міг дізнатися про порушення його права, а тому позовна вимога про визнання недійсним договору оренди землі задоволенню не підлягає у зв`язку з пропуском строків позовної давності.

У відповіді на відзив позивач заперечував доводи відповідача та зазначив, що примірник договору оренди землі від 15.05.2007 року він отримав у 2017 році, після чого помітив, що підпис в договорі йому не належить, а редакція цього договору відрізняється від редакції договору, яку позивач підписав у 2007 році. Тобто, позивач не мав наміру підписувати договір саме на вказаних умовах, та вважав, що орендну плату він отримує згідно того договору, що вважав підписаним. Про наявність оспорюваної редакції договору позивач дізнався лише у 2017 році, після повернення йому примірника договору відповідачем, а тому вважає, що у 2007 році не міг знати про порушення свого права, оскільки договір в наданій редакції він не підписував, а тому початком перебігу строків давності є 2017 рік. Позивач зазначає, що твердження відповідача про відмітки про реєстрацію договору оренди в державному земельному кадастрі не свідчить про дійсність договору, оскільки волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, доказом чого є наявність підписів сторін в договорі. Крім того, позивач вважає, що факт отримання плати за користування землею не може свідчити про погодження з умовами договору, і не створює для позивача правових наслідків.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 23.05.2019 року задоволено клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи, провадження у справі зупинено до одержання висновку експерта за результатами проведення експертизи.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05.12.2019 року поновлено провадження у справі, у зв`язку надходженням висновку експерта за результатами судової почеркознавчої експертизи, підготовче судове засідання призначено на 26.12.2019 року.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 26.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначеного справу до судового розгляду на 24.01.2020 року.

24.01.2020 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням головуючого по справі у щорічній основній відпустці. Розгляд справи відкладено до 21.02.2020 року.

Судове засідання, призначене на 21.02.2020 року відкладено до 20.03.2020 року за клопотанням представника відповідача.

20.03.2020 року розгляд справи відкладений до 23.04.2020 року, у зв`язку із задоволенням клопотання сторін.

23.04.2020 року задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено до 27.05.2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд про їх задоволення, надала пояснення згідно обставин, викладених у позові та відповіді на відзив.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог, надала пояснення згідно обставин, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки № НОМЕР_5 , площею 6,5000 га, кадастровий номер :01:001:0016, розташованої на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №050923.

Згідно типового договору оренди землі від 15.05.2007 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Айдар» укладений договір оренди землі, предметом якого є зазначена вище земельна ділянка.

З заяв на проведення розрахунків та розрахункових відомостей за 2015-2018 р.р. вбачається, що ОСОБА_3 отримував орендну плату від ТОВ «Айдар» згідно договору оренди від 15.05.2007 року.

Згідно довіреностей від. 01.08.2017 року та 30.09.2017 року ОСОБА_3 уповноважив ОСОБА_4 представляти його інтереси у ТОВ «Айдар» щодо отримання орендної плати з належної йому земельної ділянки, подавати від його імені заяви, одержувати довідки і документи, а також управляти належною йому земельною ділянкою.

05.01.2015 року ОСОБА_3 та ТОВ «Айдар» уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки №НОМЕР_5 від 15.05.2007 року.

Згідно листів-повідомлень від 25.09.2017 та 20.10.2017 року ОСОБА_3 відмовляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі б/н від 15.05.2007 року, зареєстрованого 06.06.2007 року за №381.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині першій статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина друга статті 207 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Висновком експерта Луганського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 06.11.2019 року № 19/113/7/7-170е встановлено, що підпис від імені ОСОБА_3 , розташований у графі «Орендодавець» у розділі «Підписи сторін» у типовому договорі оренди землі від 15.05.2007, укладеному між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Айдар», щодо земельної ділянки № НОМЕР_5 , загальною площею 6,5000 га, виконано не ОСОБА_3 , шляхом наслідування його підпису.

Таким чином суд дійшов висновку про те, що спірний договір оренди землі від 15.05.2007 року є недійсним, у зв`язку з відсутністю волевиявлення ОСОБА_3 на його укладення, оскільки він цей договір не підписував, що підтверджується вищевказаним висновком судової почеркознавчої експертизи.

Під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_3 не знав про існування спірного договору до 2017 року, будучи переконаним, що діє договір оренди, підписаний ним особисто.

За таких обставин, позов ОСОБА_3 на підставі ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені витрати по оплаті судового збору, а також вартість проведеної судової почеркознавчої експертизи.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР» про визнання недійсним договору оренди землі задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі б/н, укладений 15.05.2007 між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю«АЙДАР», зареєстрований 06.06.2007, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №81.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР» на користь ОСОБА_3 сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР» на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень 48 копійок.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 01.08.1996 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, адреса: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: Матвєєва Тетяна Сергіївна , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1633 від 21.05.2019 року, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «АЙДАР», , с. Красне Поле, вул. Шкільна, буд. 10, Марківський район, Луганська область.

Представник відповідача: ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 25.02.2004 року Марківським РВ УМВС України в Луганській області, заступник директор товариства з правового забезпечення та юридичних дій в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «АЙДАР», адреса: вул. Лермонтова, 15/4, смт. Марківка, Луганська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначений рішенням строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Головуючий суддя А.В. Чалий