Провадження № 2-з/760/162/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом і просить:

- визнати за нею право власності на 2/3 частини колісного транспортного засобу - мотоцикла марки Kawasaki модель VN 1600 A6F 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , ринкова вартість якого становить 165 000, 00 грн., що підтверджується наявним Інтернет ресурсі в оголошеннями на про продаж аналогічного транспортного засобу, та в порядку поділу майна подружжя стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі - 110 000,00 гр.;

- стягнути з відповідача в порядку поділу майна подружжя в якості компенсації 50% вартості проданого ним спільного майна - транспортного засобу марки Chevrolet модель Volt 2012, д.н.з. НОМЕР_5 . номер кузова (шасі, рами) НОМЕР_6 , грошові кошти в розмірі 125 000, 00 гр.;

- стягнути з відповідача в порядку поділу майна подружжя, в якості компенсації вартості проданого спільного майна подружжя, транспортного засобу автомобіля марки Chevrolet модель ORLANDO 2011. д.н.з. НОМЕР_7 , грошові кошти в розмірі 43 000, 00 гр.;

- визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 частину транспортного засобу - автомобіля, придбаного за кордоном та ввезеного на митну територію України на ім`я відповідача.

У травні 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, в якому остання просить:

- накласти арешт та заборону відчуження на ј квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності відповідачу,

- накласти арешт та заборону відчуження на колісний транспортний засіб мотоцикл марки Kawasaki модель VN 1600 A6F 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який належить на праві власності відповідача; ОСОБА_2

- накласти арешт та заборону відчуження на колісний транспортний засіб автомобіль марки Volkswagen Jetta номер кузова ( VIN ) НОМЕР_12, випуск 2015 року, який належить на праві власності відповідачау;

- накласти арешт та заборону відчуження на колісний транспортний засіб автомобіль марки NISSAN QASHQAI AA 484000 , номер кузова ( VIN ) НОМЕР_11 , випуск 2008 року, який належить на праві власності відповідачу.

Посилається на те, що відповідач заперечує проти позовних вимог та ухиляється від врегулювання спору, має можливість реалізувати наявні в нього транспортні засоби.

Вважає, що у випадку відсудження належного відповідачу нерухомого та рухомого майна, вона буде позбавлена можливості на примусове виконання рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника, а тому просить задовольнити заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.151 ЦПК України.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові №752/6255/18 від 21 листопада 2018 року, яка, з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України, має враховуватися судом, при зверненні до суду з заявою про забезпечення позову мають бути надані докази необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З урахуванням цього, предмету спору сторін та обсяг майна подружжя, яке є предметом розподілу, суд приходить до висновку про задоволення заяви в частині накладення арешту на автомобілі, які є предметом спору.

З точки зору закону заходи забезпечення позову визначаються виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини конкретної справи.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25 травня 2016 року забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Ухвала суду щодо накладення арешту на майно за своєю суттю є обмеженням, встановленим для відповідачів, вільно розпоряджатися нерухомим майном.

Звертаючись до суду з клопотанням, позивачка, окрім накладення арешту на майно, яке є предметом спору, просить накласти арешт на ј квартири, яка належить на праві власності відповідачу, з метою подальшого виконання рішення суду.

Зазначена квартира не є предметом спору сторін, а тому підстави для задоволення заяви в цій частині відсутні.

У зв`язку з наведеним та враховуючи викладене вище, предмет спору, співмірність вимог позивача з заявленими нею заходами забезпечення позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт та заборону відчуження на колісні транспортні засоби:

- мотоцикл марки Kawasaki модель VN 1600 A6F 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_8 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

- автомобіль марки Volkswagen Jetta номер кузова ( VIN ) НОМЕР_12 , випуск 2015 року, який належить на праві власності ОСОБА_2

- автомобіль марки NISSAN QASHQAI AA 484000 , номер кузова ( VIN ) НОМЕР_11 , випуск 2008 року, який належить на праві власності ОСОБА_2 .

В задоволенні заяви в частині накладення арешту на ј частину квартири АДРЕСА_1 , відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_13 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_14 , адреса: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя: Л.А.Шереметьєва