Справа № 760/6462/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Олех Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та

за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ПАТ «Кредобанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Посилався на те, що 30 грудня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7792-OWNCASH. Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40371 гривні 16 копійок, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 29 червня 2015 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9,99 % річних.

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п. 2.4. кредитного договору, але не менше 2 гривень за кожний день прострочення.

Станом на 20 грудня 2017 року відповідачем прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом становить:

-37347 гривень 19 копійок - неповернута сума кредиту;

-2229 гривень 79 копійок - прострочені відсотки;

-5058 гривень 48 копійок - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту;

-9188 гривень 42 копійки - пеня по простроченій заборгованості.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 квітня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та прийнята до спільного розгляду з первісним позовом зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Кредобанк» про визнання кредитного договору недійсним.

ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві зазначає про те, що положеннями кредитного договору встановлено, що позивач має сплачувати на користь відповідача комісії за управління кредитом. Вважає, що таке положення договору має бути визнано недійсним. Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, а тому виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок банку за договором, то така дія не є самостійною послугою, що підлягає оплаті позичальником. За таких обставин, управління кредитом не є послугою в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, якщо положення кредитного договору щодо сплати комісії є недійсними, тому весь договір має бути визнано недійсним на підставі ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (а.с. 34-37).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача за первісним позовом заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечував.

Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с. 89, 90).

У матеріалах справи міститься відзив на первісну позовну заяву відповідача, з якого вбачається що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що стягнення з неї комісії є незаконним, оскільки надання кредиту це обов`язок банку за договором, то така дія не є самостійною послугою, що підлягає оплаті позичальником. Крім того, матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження виконання банком своїх обов`язків з видачі кредиту в сумі 40371 гривні 16 копійок. Зазначено, що позов подано у січні 2018 року, тобто з порушенням строку позовної давності, зокрема, майже через чотири роки від початку перебігу строку позовної давності по щомісячним платежам (а.с. 46-49).

Заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 30 грудня 2013 року між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7792-OWNCASH. Відповідно до умов цього договору банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40371 гривні 16 копійок, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 29 червня 2015 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9,99 % річних (а.с. 11).

Відповідно до п. 6.1. кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної діючої по кредитному договору процентної ставки, вказаної в п. 2.4. кредитного договору, але не менше 2 гривень за кожний день прострочення.

Відповідач за первісним позовом у відзиві зазначає про те, що матеріали справи не містять жодного документу на підтвердження виконання банком своїх обов`язків з видачі їй кредиту в сумі 40371 гривні 16 копійок.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься меморіальний ордер № 38405578 від 30 грудня 2013 року на суму 38553 гривні (а.с. 5) та меморіальний ордер № 38406255 від 30 грудня 2013 року на суму 1818 гривень 16 копійок (а.с. 6), що підтверджують сплату ПАТ «Кредобанк» на користь ОСОБА_1 кредиту в загальному розмірі 40371 гривні 16 копійок.

Крім того, позивачем наданий суду рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за період з 30 грудня 2013 року по 20 грудня 2017 року (а.с. 9), який також підтверджує надання банком відповідачу за первісним позовом 30 грудня 2013 року коштів у сумі 38553 гривні та 1818 гривень 16 копійок.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом ґрунтуються на законі.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Сплата процентів та пені за несвоєчасне повернення кредиту обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погашувала суму кредиту та відсотки за користування кредитом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Позивач за первісним позовом просить стягнути з ОСОБА_1 прострочену суму комісії за адміністрування кредиту в розмірі 5058 гривень 48 копійок.

ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві просить визнати недійсними положення кредитного договору в частині сплати комісії за управління кредитом.

Пунктом 2.12. кредитного договору визначено, що позичальник сплачує банку комісії:

1)за видачу кредиту, одноразово - 0 % від суми кредиту, сплачується в день видачі кредиту;

2)за управління кредитом, сплачується щомісяця відповідно до графіку платежів;

3)інші комісії, передбачені тарифами банку, які стягуються при обслуговуванні поточного рахунку для обслуговування кредиту.

За положеннями ч. 5 ст. 11, частин 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Таким чином, комісія за адміністрування кредиту є платою за послуги, що супроводжують кредит, а саме: за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним в силу ч. 5 ст. 11, частин 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 444/484/15-ц.

За таких обставин, вимога позивача за первісним позовом про стягнення простроченої суми комісії за адміністрування кредиту в розмірі 5058 гривень 48 копійок задоволенню не підлягає, а пункти 2.12. та 4.1. кредитного договору стосовно стягнення комісій підлягають визнанню недійсними.

Позивач за зустрічним позовом також просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним кредитний договір № 7792-OWNCASH від 30 грудня 2013 року. Посилається на те, що якщо положення кредитного договору щодо сплати комісії є недійсними, тому весь договір має бути визнано недійсним на підставі ч. 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Спірний кредитний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови; умови кредитного договору містять повну інформацію щодо умов кредитування: періоду надання кредиту (пункт 2.3.), розміру процентної ставки (пункт 2.4.), порядку її нарахування (пункт 4.3.), переліку, розміру й бази розрахунку пені (пункт 6.1.); періоду внесення платежів, відповідальності за порушення умов договору.

Враховуючи зміст наведених пунктів кредитного договору, ОСОБА_1 з моменту підписання цього договору обізнана щодо оплатності наданого кредиту, свого обов`язку вносити плату за користування кредитом, розміру процентів, порядку їх сплати та відповідальності за прострочення погашення кредиту.

Додатком № 1 до кредитного договору № 7792-OWNCASH від 30 грудня 2013 року визначено розмір щомісячних платежів як за тілом кредиту, так і в розрізі процентів (а. с. 12).

Таким чином, позивач була проінформована про всі істотні умови договору, спосіб та терміни погашення кредиту, його сукупну вартість, розмір та терміни сплати процентів та інших платежів, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання кредитного договору недійсним в цілому.

Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини (стаття 217 ЦК України).

За таких обставин, підстав для визнання недійсним кредитного договору в повному обсязі не вбачається.

Відповідачем за первісним позовом у відзиві зазначено про те, що позов подано у січні 2018 року, тобто з порушенням строку позовної давності, зокрема, майже через чотири роки від початку перебігу строку позовної давності по щомісячним платежам.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З кредитного договору вбачається, що термін кредитування визначений до 29 червня 2015 року. У такому випадку перебіг позовної давності закінчився 29 червня 2018 року.

Позов про стягнення заборгованості поданий до суду 12 березня 2018 року, тобто межах встановленої законом позовної давності в три роки.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З розрахунку заборгованості вбачається, що пеня за несвоєчасне повернення кредиту та відсотків нарахована за період з 21 грудня 2016 року по 20 грудня 2017 року, тобто в межах встановленої законом позовної давності в один рік.

Станом на 20 грудня 2017 року відповідачем за первісним позовом прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті відсотків за користування кредитом становить:

-37347 гривень 19 копійок - неповернута сума кредиту;

-2229 гривень 79 копійок - прострочені відсотки;

-9188 гривень 42 копійки - пеня по простроченій заборгованості.

Розрахунок загальної суми заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 20 грудня 2017 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 7-8).

З огляду на наведене, первісний позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення первісного позову та відмову в частині стягнення комісії за адміністрування кредиту, зустрічну позовну заяву слід задовольнити в частині визнання недійсним пункту кредитного договору щодо стягнення комісій.

З урахуванням часткового задоволення первісного позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з ОСОБА_1 підлягає 1762 гривні судового збору.

З урахуванням задоволення зустрічного позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з ПАТ «Кредобанк» на користь держави підлягає 704 гривні 80 копійок судового збору.

Відповідно до ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170,178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись статтями 526, 554, 559, 625, 651, 1046, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, ч. 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Первісний позов Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) заборгованість за кредитом в розмірі 37347 гривень 19 копійок, прострочені відсотки в сумі 2229 гривень 79 копійок, пеню по простроченій заборгованості в розмірі 9188 гривень 42 копійки та судовий збір у розмірі 1762 гривні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) про визнання кредитного договору недійсним задовольнити частково.

Визнати недійсними пункти 2.12. та 4.1. кредитного договору № 7792-OWNCASH від 30 грудня 2013 року, укладеного між ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ), щодо сплати комісії банку.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) на користь держави 704 гривні 80 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 26 червня 2020 року.

Суддя: