Провадження № 6/761/782/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника заявника: Єрмошина О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Гненний Дмитро Анатолійович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні.

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що в нього на виконанні знаходиться виконавче провадження №60061462 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м.Києва №761/14176/18 від 19.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів заборгованості за договором позики від 01.07.2015 року в розмірі заборгованості за основним боргом в сумі 115 017 доларів США та відсотків за користування кредитом за період 01.07.2015 року по 30.09.2015 року в сумі 3730,36 доларів США, а загалом в сумі 118 747,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2019 року становить 3 110 116 гривень 82 коп. та судового збору в сумі 8810 грн. 00 коп. Після винесення постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження 13.09.2019 року №60061462 сума заборгованості боржником не погашена та не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, тобто боржник ухиляється від погашення існуючої заборгованості, а відтак наявні підстави для тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_2 , який, враховуючи розмір заборгованості, може залишити територію України. Перевіркою майнового стану боржника за зареєстрованим місем його проживання вхідні двері квартири ніхто не відчинив та відповідно потрапити до квартири не вдалося. За таких обставин, виконавець просив суд подання задовольнити.

У судовому засіданні представник заявника подання підтримав та просив його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задовлення клопотання, зазначивши, що погашає заборгованність постійно шляхом відрахування коштів з заробітної плати за основним місцем роботи, а за кордон він виїзжав лише один раз у відрядження до іншої країни з метою укладення контракту за кордоном. Наміру ухилятись від виконання рішення суду у нього немає.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 19 серпня 2019 року Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів заборгованості за договором позики від 01.07.2015 року в розмірі заборгованості за основним боргом в сумі 115 017 доларів США та відсотків за користування кредитом за період 01.07.2015 року по 30.09.2015 року в сумі 3730,36 доларів США, а загалом в сумі 118 747,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.06.2019 року становить 3 110 116 гривень 82 коп. та судового збору в сумі 8810 грн. 00 коп.

13.09.2019р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Гненним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60061462, по виконанню виконавчого листа №761/14176/18, виданого 19.08.2019 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Постановою про відкриття виконавчого провадження № 60061462 боржника зобов`язано подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно за формою встановленою Міністерством юстиції України та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження винесено постанови про арешт майна та коштів боржника.

16.10.2019 року за вих. № 2956 на адресу: АДРЕСА_1 , надіслано рекомендованим листом виклик боржнику, де останнього зобов`язано з`явитися на прийом до приватного виконавця 05.11.2019. 12:00 год. Підтвердження отримання листа відсутнє. Боржник за викликом не з`явився, про що вкладено відповідний акт.

13.12.2019 року за вих. № 3701 на адресу: АДРЕСА_1 , надіслано рекомендованим листом виклик боржнику, де останнього зобов`язано з`явитися на прийом до приватного виконавця 24.12.2019 року о 11:00 год. Боржник за викликом не з`явився, про що вкладено відповідний акт.

21.01.2020 року за вих. № 235 на адресу: АДРЕСА_1 , надіслано рекомендованим листом виклик боржнику, де останнього зобов`язано з`явитися на прийом до приватного виконавця 04.02.2020 року о 10:00 год. За даними веб-сайту УДППЗ «Укрпошта», відправлення вручено особисто.

Також, виїздами приватного виконавця за місцем реєстрації боржника не виявилось за можливе потрапити до квартири з метою встановлення іншого майна боржника.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч.2 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 16.12.2019 року, то з боржника ОСОБА_2 з 15.11.2019 року стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сам боржник працює на посаді директора в представництві ТОВ «АСПМК-519», з його заробітної плати здійснюються відрахування в рахунок погашення боргу.

Таким чином, до подання приватним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_2 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні, а обмеження у праві виїзду за кордон може стати негативним наслідком зупинення роботи очолюваного ОСОБА_2 підприємства і взагалі неможливістю у зв`язку з цим сплати ним як боргу за цим виконавчим листом, так і по сплаті аліментів.

При цьому, згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Не надано приватним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Крім того, судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення подання про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича від 16.06.2020 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , стягувач: ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Андрій Анатолійовича Осаулов