Справа № 191/2267/15-ц
Провадження № 2/191/12/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кухаря Д.О.

за участю секретаря - Яніної О.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, житлового будинку та земельної ділянки в натурі, які є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, житлового будинку та земельної ділянки в натурі, які є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, яку в подальшому змінив.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 25.09.1996 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Рішенням Синельниківськоґо міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2013 року шлюб між ними розірваний, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені, але фактично вони не припинили шлюбні відносини, спільно проживають у придбаному в шлюбі житловому будинку АДРЕСА_1 , ведуть спільно господарство.

В період шлюбу, в березні 2000 року за спільні кошти, ним та відповідачкою на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ситнік О.В., набуто спірне майно - придбали недобудований житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , вартість якого станом на 22.06.2015 року становить 564970,00 грн. З березня 2000 року по теперішній час на земельній ділянці загальною площею 0,100 га, позивач, спільно з відповідачкою.добудував житловий будинок та збудував надвірні будівлі. Також, 01.12.2007 року ними було придбано з автосалону «Капітал-Авто» м. Запоріжжя автомобіль марки ВАЗ-21070 «Пріора» державний номер НОМЕР_1 , за який вони сплатили спільні грошові кошти у сумі 59 250 грн.

Житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , автомобіль марки ВАЗ-21070 «Пріора» державний номер НОМЕР_1 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тобто його власністю та власністю його дружини - ОСОБА_2 . Згідно довідки КП «Синельниківське міжрайонне бюро технічної Інвентаризації» № 966 від 19.05.2015 року та свідоцтва на право власності від 29.01.2003 року, виданого на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради від 18.12.2002 року за № 341, житловий будинок зареєстровано на Відповідачку.

В цілому, на земельній ділянці розташовані : жилий будинок цегляний, жилою площею 120 кв. м. А-1; літня кухня шлакоблочна Б-1; гараж шлакоблочний Г-1; сарай шлакоблочний Д-1; огорожа металева № 1,2.

Крім того, одночасно з укладанням договору купівлі-продажу житлового будинку, ними була придбана земельна ділянка, площею 0,10 га, яка знаходиться під житловим будинком та для обслуговування житлового будинку.

Таким чином, вище вказаний житловий будинок та земельна ділянка були придбані відповідачем під час перебування її б шлюбі з позивачем, а тому позивач вважає, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю, внаслідок чого кожен із подружжя має рівні права щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

Також, як передбачено ч.1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Більш того, ч.2 ст. 60 СК України передбачає презумпцію спільності прав на майно набуте за час перебування в шлюбі, а саме вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей Індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

При таких обставинах, у відповідності, до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Позивач вважає, що житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності йому та відповідачці, частки яких у праві спільної сумісної власності є рівними, тобто по Ѕ частці в праві власності на житловий будинок та земельній ділянці.

Однак, він та відповідачка, як співвласники житлового будинку та земельної ділянки не можуть досягнути згоди щодо поділу цього майна. Отже, він на підставі ст.ст. 69-71 СК України, має право звернутися до суду з вимогою про поділ майна, а саме житлового будинку та земельної ділянки, що є об`єктом права спільної сумісної власності, при цьому вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності подружжя є рівними. Таким чином, позивач вважає, що житловий будинок АДРЕСА_1 , можливо поділити між ними як співвласниками, оскільки є технічна можливість переобладнати будинок в ізольовані квартири, зокрема збудувати додатковий самостійний вихід для іншого співвласника.

Крім того, як було зазначено вище, що під житловим будинком, що знаходиться в АДРЕСА_1 , знаходиться земельна ділянка, площею 0,100 га, яка перебуває у спільній, сумісній власності позивача та відповідача, набутої на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку.

В зв`язку з цим, у відповідності до п. «а» ч.2 ст. 89 ЗК України, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки подружжя.

Тому, ч.4 та ч.5 ст. 89 ЗК України передбачено, що співвласники земельної ділянка, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

При таких обставинах, позивач, набувши земельну ділянку в спільну сумісну власність з відповідачем, має право, попередньо визначивши розмір земельних часток, які на думку позивача є рівними, на поділ земельної ділянки в натурі, виділивши у власність частку земельної ділянки, яка відповідає вартості Ѕ частки всієї земельної ділянки, яка знаходиться під житловим будинком та необхідна для його обслуговування.

Факт набуття позивачем вказаного майна під час спільного з відповідачкою проживання підтверджуються документами, які знаходяться у ОСОБА_2 та які вона у добровільному порядку йому не надає . В даний час відповідачка ОСОБА_2 ставить нездоланні перешкоди для користування майном, так як перешкоджає позивачу проживати у будинку, де знаходиться перераховане майно. Мирно розділити нажите майно відповідачка відмовляється, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду.

У зв`язку з цим, позивач просить здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, залишивши за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки АЗ-21070 «Пріора» державний номер НОМЕР_1 вартістю 59250 грн., стягнувши з відповідачки на його користь грошову компенсацію, що становить Ѕ вартості автомобіля. Поділити в натурі житловий будинок, загальною площею 114,1 кв.м. та господарські споруди, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 вартістю 564970,00 грн. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку та господарські споруди, що відповідають розміру Ѕ частки кожної із сторін у спільному майні; Виділити йому в натурі Ѕ частку земельної ділянки, яка оформлена на ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 078961, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Крім того, просив стягнути з відповідачки витрати, пов`язані з оплатою судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Представник позивача до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Також зазначив, що при винесенні рішення просив звернути увагу, що предметом спору по даній справі є поділ та визначення прав на спільне сумісне майно позивача і відповідача - будинку з господарськими спорудами, що розташовані на земельній ділянці 0,10 га. і знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок вартістю - 550 287,00 грн. (відповідно до експертного висновку № 2701/2702-19 від 13.12.19 р.) придбано спільно позивачем та відповідачем, та зареєстрований і оформлений на відповідача на підставі рішення Синельниківської міської ради від 18.12.2002 року № 341, свідоцтво на право власності від 29.01.2003р. . Та легковий автомобіль ВАЗ-21070 «Пріора» д. н. НОМЕР_1 . Зазначений автомобіль на початок розгляду справи належав Відповідачу по справі - ОСОБА_2 , що підтверджується копією картки № НОМЕР_2

про реєстрацію транспортного засобу від 12 листопада 2015 року. Але

Відповідач діючи недобросовісно, маючи на меті продажу автомобіля марки

ВАЗ-21703 державний номер НОМЕР_1 , який належить на праві спільної

сумісної власності також і ОСОБА_1 , нотаріально

змінила право власності з себе на сина ОСОБА_3 ,

склавши 14 квітня 2016 року договір купівлі-продажу, про що дізнався

Позивач ( ОСОБА_1 ) 24 лютого 2020 року в судовому

засіданні під час розгляду заяви про забезпечення позову по справі, яка була

частково задоволена (накладено арешт) без вказаного автомобіля. Тобто

ОСОБА_2 розпорядилася майном набутим в шлюбі без його згоди., 14 квітня 2016 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , згідно якого він є власником автомобіля марки ВАЗ-217030 ДН НОМЕР_1 (дата першої реєстрації 18.12.2007р.). ОСОБА_3 достовірно знав про розгляд Синельниківським міськрайонним судом цивільної справи № 191/2267/15ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є його рідною матір`ю, про поділ спільного майна подружжя, набутого в шлюбі, так як він в зворотному порядку звернувся з позовом про стягнення матеріальної та моральної шкоди, внаслідок ДТП до Позивача - ОСОБА_1 (цивільна справа № 191/3557/17). Так, ОСОБА_3 вступив в злочинну змову з ОСОБА_2 на привласнення спільно набутого майна, не повідомивши нотаріуса, який 14.04.2016 року своїм підписом засвідчив договір купівлі-продажу транспортного засобу та службову особу, яка здійснила державну реєстрацію автомобіля марки ВАЗ-2170 «Пріора» ДН НОМЕР_1 , не повідомивши про розгляд Синельниківським міськрайонним судом цивільної справи № 191/2267/15ц про поділ спільного майна подружжя, набутого в шлюбі, фіктивно, без наміру створення правових наслідків, змінили власника майна на своє ім`я шляхом шахрайства. Стосовно вказаних дій подана позовна заява про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу недійсним та скасування державної реєстрації транспортного засобу. Враховуючи проведені по справі експертизи, а саме експертний висновок № 2887-19 від 13.09.2019 року вартість автомобіля марки ВАЗ-2170 «Пріора» ДН НОМЕР_1 складає 70 304,40 грн., відповідно Ѕ частина вартості складає 35 152,20 грн. Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 2701/2702-19 від 03.11.2019 року містить три варіанти розподілу. Вважає застосувати другий варіант розподілу, в зв`язку з тим, що Позивач не має більше свого житла , як і його двоє дітей, що зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 і також не мають свого житла і вимушені винаймати житло. У зв`язку з цим, представник позивача просить : здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності, стягнувши з Відповідача на користь Позивача Ѕ частину грошової компенсації вартості автомобіль марки ВАЗ-2170 «Пріора» ДН НОМЕР_1 в розмірі 35 152,20 грн.; Виділити в натурі житловий будинок загальною площею 114,1 кв.м. та господарські споруди, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до Варіанту № 2 експертного висновку № 2701/2702-19 від 13.12.19р.), а саме квартира АДРЕСА_1 (52/ 100 частини) вартістю 287 155,00 грн. визнати право приватної власності за ОСОБА_2 , а квартира АДРЕСА_7 (48/100 частини ) вартістю 263 132,00 грн. визнати за ОСОБА_1 . Переобладнання здійснити пропорційно часткам за рахунок власників відповідно до варіанту АДРЕСА_7 будівельно-технічної експертизи. На земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд визнати право власності на 52/100 частини земельної ділянки за ОСОБА_2 , та 48/100 частин земельної ділянки за ОСОБА_1 , скасувавши право приватної власності ОСОБА_2 на право приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III -ДП № 078961, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд; Стягнути з Відповідача на користь Позивача витрати, пов`язані з сплатою судового збору та на проведення експертиз.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надав клопотання про розгляд справи у його відсутність за наявними матеріалами справи. Під час винесення рішення просив суд врахувати факти, викладені в запереченнях від 2018 року, а також розписки відповідача на а.с.86 т.1. Він заперечує проти поділу будинку в натурі за будь-яким варіантом, оскільки це позбавляє інваліда дитинства окремої кімнати, як це передбачено медичним висновком. Вважає, що у суду є достатньо підстав не проводити поділ майна в натурі, а присудити відповідну грошову компенсацію вартості частки майна на користь позивача з відповідачки. Згідно наданого відзиву на позовну заяву від 22.06.2018 року, ОСОБА_2 просила відмовити в повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 , оскільки вважає, що заявлені вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, к ожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З копії свідоцтва на право власності від 29.01.2003 року вбачається, що жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради № 341 від 18.12.2002 року. В цілому житловий будинок складається : А-1 жилий будинок, Б-1 літня кухня, Г-1 гараж, Д-1 сарай, №1,2 огорожа. Зазначений жилий будинок зареєстрований Синельниківським БТІ на праві приватної власності за ОСОБА_2 ..

Згідно довідки КП «Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області» № 966 від 19.05.2015 року, жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва на право власності на жилий будинок, виданого 29.01.2003 року Синельниківською міською радою.

Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.04.2013 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Також зазначено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.09.1996 року. Рішення набрало чинності 13.04.2013 року.

24.04.2000 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно з п.1.1. якого Продавець продав, а Покупець купив земельну ділянку площею 0.1000 га., що знаходиться у приватній власності продавця. Місце розташування земельної ділянки : АДРЕСА_1 . Цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд. Даний договір посвідчений 24.04.2000 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ситник О.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1396.

З державного акту на право приватної власності на землю серія ДПСв № 89 ІІІ-ДП № 078961 вбачається, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2000 року за № 1396 передана земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_1 , та передана для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарчих споруд. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 89.

Згідно висновку № 2887-19 по результатам проведення судової авто товарознавчої експертизи від 13.09.2019 року, ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 2170 «Пріора» реєстраційний номер НОМЕР_1 на час дослідження складає 70304,40 грн.

Згідно копії свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власником транспортного засобу НОМЕР_5 реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

З висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 2701/2702-19 від 03.12.2019 року вбачається, що ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 складає 550287 грн.. Вартість Ѕ частки - 275143,50 грн.. При зіставлені частки співвласників житлового будинку в одиницях площі, об`ємно-планувального рішення житлового будинку, розташування житлового будинку на земельній ділянці з вимогами діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, визначити варіанти розподілу житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а-1 та верандою літ. а1-1 домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням часток власності: Ѕ та Ѕ частки технічно можливо лише з незначним відступом від ідеальної частки.

На розгляд суду пропонується два варіанти розподілу житлового будинку, господарських будов та споруд, з незначним відступом від ідеальних часток.

Варіант №1 Розподілу житлового будинку, господарських будов та споруд з відступом від ідеальних часток.

І співвласнику (1/2 частина) - виділяється квартира АДРЕСА_4 (на плані зафарбовано жовтим кольором): з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А-1 : прим.1-2 (8,2 кв.м.) - коридор; прим.1-4 (18.7 кв.м.) - кімната; прим. 1-5 (10,0 кв.м.) - кімната; прим. 1-6 (17,1 кв.м.) - кімната; прим. 1-7 (5,9 кв.м.) - санвузол; прим. 1-10 (4,№ кв.м.) - кладова; надвірні будівлі та споруди : погріб літ. П-1; літня кухня літ. Б-1; гараж літ. Г-1; 1/2 огорожі

№1; 1/2 хвіртки №2; 1/2 ворота №3.

II співвласнику ( Ѕ частина) - виділяється квартира №2 ( на плані зафарбовано зеленим кольором) : з наступними приміщеннями в житловому будинку літ.А-1 : прим. 1-3 ( 25,6 кв.м) - кімната; в прибудові літ.а-1 : прим. 1-1 ( 6,1 кв.м.) - коридор; прим. 1-8 (15,6 кв.м.) - кухня; прим.1-9 (2,6 кв.м.) - санвузол; в веранді літ. а1-1 : прим. 1-І (13,7 кв.м.) - коридор та ганок. Надвірні будівлі та споруди : сарай літ. Д-1; Ѕ огорожі, Ѕ хвіртки №2, Ѕ ворота №3.

По варіанту №1 розподілу реальні частки наступні : І співвласник ідеальна частка - Ѕ=50/100, кв.АДРЕСА_4 282075,00/550287,00 ~ 51/100 частки.

ІІ співвласник. Ідеальна частка - Ѕ = 50/100, кв.АДРЕСА_7 268212,00/550287,00 ~ 49/100 частки. Розмір компенсації на користь ІІ співвласника складатиме 6931,50 грн..

По варіанту №1 розподілу в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 необхідно провести наступні переобладнання:

- облаштувати дверний проріз в зовнішній стіні прим. 1-10 для входу в квартиру АДРЕСА_4 ;

- закласти дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-3,1-3 та 1-5,1-3 та 1-4,1-2 та 1-1;

- облаштувати дверні прорізи між приміщеннями 1-6 та 1-5, 1-5 та 1-4,1-3 та 1-І;

- приміщення 1-6 облаштувати під кухню;

- демонтувати перегородку між прим. 1-1 та 1-8, 1-9 та 1-8;

- перенести віконний проріз в прим, 1-8;

- об`єднати прим. 1-1 та частину прим. 1 -8, встановити перегородку з дверним блоком;

- об`єднати прим. 1-9 та частину прим. 1-8, встановити перегородки: та облаштувати суміщений санвузол з ванною (або душем), умивальником та унітазом;

- при вході в квартиру АДРЕСА_4 облаштувати ганок.

Варіант №2 Розподіл житлового будинку, господарських будов та споруд з відступом

від ідеальних часток. І співвласнику (1/2 частина) - виділяється квартира АДРЕСА_4 (на плані зафарбовано жовтим кольором): з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1; прим. 1 -2 та частина приміщення 1-3 (18,05 кв.м.)- коридор; прим. 1-5 (10,0 кв.м.) - кімната; прим. 1-6 (17,1 кв.м.) кімната; прим. 1 -7 (5,9 кв.м.) - санвузол; прим, 1-10 (4,3 кв.м.) - кладова. надвірні будівлі та споруди : погріб літ. П -1; літня кухня літ, Б-1; гараж літ. Г-1; сарай літ. Д-1; Ѕ огорожі №1; Ѕ хвіртки №2; Ѕ ворота №3.

ІІ співвласнику (1/2 частина) виділяється квартира №2 ( на плані зафарбовано зеленим кольором) з наступними приміщеннями в житловому будинку літ. А-1 : частина прим. 1-3 (15,75 кв.м.), кімната; прим.1-4 ( 18,7 кв.м.) - кімната; в прибудові літ. а-1 : прим. 1-1 ( 6,1 кв.м.) - коридор; прим. 1-8 (15,6 кв.м.) - кухня; прим. 1-9 (2,6 кв.м.) - санвузол; в веранді літ. а1-1 : прим. 1-І (13,7 кв.м.) - коридор та ганок; надвірні будівлі та споруди : Ѕ огорожи №1; Ѕ хвіртки №2; Ѕ ворота №3.

По варіанту №2 розподілу реальні частки наступні : І співвласник : ідеальна частка - Ѕ = 50/100, кв.АДРЕСА_4 287155,00/550287,00 ~ 52/100 частки. ІІ співвласник : ідеальна частка - Ѕ = 50/100, кв.АДРЕСА_7 263132,00/550287,00 ~ 48/100 частки. Розмір компенсації на користь ІІ співвласника складатиме 12011,50 грн..

По варіанту №2 розподілу в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 необхідно провести наступні переобладнання:

- обладнувати дверний проріз в зовнішній стіні прим. 1-10 для входу в квартиру АДРЕСА_4 ;

- закласти дверний проріз між приміщеннями 1-2 та 1-1;

- демонтувати перегородку з дверним блоком між приміщенням 1-2 та 1-3;

- встановити перегородку в приміщені 1-3;

- облаштувати дверні прорізи між приміщеннями 1-3 та 1-І;

- приміщення 1-5 облаштувати під кухню;

- демонтувати перегородку між прим. 1-1 та 1-8,1-9 та 1-8;

- перенести віконний проріз в прим. 1-8;

- об`єднати прим. 1-1 та частину прим. 1-8, встановити перегородку з дверним блоком;

- об`єднати прим. 1-9 та частину прим. 1-8, встановити перегородки та об лаштувати суміщений санвузол з ванною (або душем), умивальником та унітазом;

- при вході в квартиру АДРЕСА_4 облаштувати ганок.

Статтею 60 Сімейного Кодексу України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 61 Сімейного Кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.71 Сімейного Кодексу України зазначено, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Інші обставини що можуть вплинути на розмір часток сторін, як це передбачено ст.ст. 70 та 71 Сімейного Кодексу України, судом не встановлено.

Частинами 1,2 ст.372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Суб`єктами права спільної власності на земельну ділянку можуть бути громадяни та юридичні особи, а також держава, територіальні громади.

Статтею 89 Земельного Кодексу України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: подружжя; членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; співвласників жилого будинку; співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з Цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо ( п.23 вищезазначеної Постанови).

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», передбачено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст.71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання

грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не

вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Отже, в судовому засіданні було встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , був отриманий ОСОБА_2 29.01.2003 року на праві приватної власності на підставі рішення виконкому Синельниківської міської ради від 18.12.2002 року, а земельна ділянка розміром 0,100 га. була придбана ОСОБА_2 .. 24.04.2000 року, тобто в період перебування сторін у шлюбі. Шлюб між сторонами було розірвано за рішенням Синельниківського міськрайонного суду 02.04.2013 року. А у відповідності до вимог ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Крім того, згідно висновку судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної експертизи № 2701/2702-19 від 03.12.2019 року, експертом було визначено два можливих варіанти розподілу житлового будинку із визначенням ідеальних часток кожного з співвласників даного будинку. У зв`язку з цим, вимоги позивача в частині поділу майна в натурі житлового будинку за варіантом розподілу №2 із визначенням ідеальних часток за відповідачем : кв.АДРЕСА_4 - 52/100 частки вартістю 287155,00 грн., а за позивачем : АДРЕСА_7 - 48/100 частки вартістю 263132,00 грн., а також земельної ділянки підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог щодо поділу автомобіля, а саме стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації Ѕ частини вартості автомобіля марки ВАЗ-2170 «Пріора» ДНА НОМЕР_9 в розмірі 35152,20 грн., то дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки даний автомобіль не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, так як його власником є інша особа, а саме ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково.

Крім того, відповідно до вимог ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача, у зв`язку із чим, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3654 грн.. Що стосується вимог про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, то дані вимоги задоволенню не підлягають, так як позивачем не надано жодних документальних підтверджень щодо даних витрат.

На підставі викладеного, та ст.ст.60,61,63,69,70,71 Сімейного Кодексу України, ст.372 ЦК України, ст.ст.86,89 Земельного Кодексу України, п.22, 23,25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81,141, 206, 259, 263, 264 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Здійснити поділ спільного майна подружжя, яке є об`єктом спільної сумісної власності.

Виділити в натурі житловий будинок загальною площею 114,1 кв.м. та господарські споруди, які знаходяться за адресою : АДРЕСА_1 відповідно до Варіанту № 2 експертного висновку № 2701/2702-19 від 13.12.19р.), а саме квартира АДРЕСА_4 (52/ 100 частини) вартістю 287 155,00 грн. визнати право приватної власності за ОСОБА_2 , а квартира АДРЕСА_7 (48/100 частини ) вартістю 263 132,00 грн. визнати за ОСОБА_1 .

Переобладнання здійснити пропорційно часткам за рахунок власників відповідно до варіанту № 2 будівельно-технічної експертизи.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 52/100 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд, скасувавши право приватної власності ОСОБА_2 на право приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III -ДП № 078961, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 48/100 частини земельної ділянки, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд, скасувавши право приватної власності ОСОБА_2 на право приватної власності на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III -ДП № 078961, що знаходиться в АДРЕСА_1 , площа якої складає 0,10 га. для будівництва та обслуговування будинку та господарських споруд.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_8 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3654 ( три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Д. О. Кухар