У Х В А Л А

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 210/2227/19

провадження № 61-18269ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: комунальне підприємство «Кривбасводоканал», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2019 року у складі судді Літвіненко Н. А. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Зубакової В. П., Барильської А. П., Бондар Я. М.,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі - КП «Кривбасводоканал») та Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю батька на виробництві.

Позов мотивовано тим, що його батько ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання трудових обов`язків слюсаря мережі водовідведення КП «Кривбасводоканал». По факту нещасного випадку був складений акт форми Н-1 від 10 серпня 2001 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, відповідно до висновків якого причинами нещасного випадку, внаслідок якого загинув ОСОБА_2 та який стався ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14 години 30 хвилин до 15 години, зазначено: незастосування засобів індивідуального захисту (при їх наявності), порушення трудової та виробничої дисципліни.

Звістка про смерть батька призвела до того, що він (позивач) зазнав нервового потрясіння, постійно перебуває у напруженому психічному стані, оскільки думки про смерть батька не залишають його до теперішнього часу, а також батька завдала глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя батька, він перебував з ним в тісних сімейних стосунках, на час настання нещасного випадку йому було всього 14 років.

Розмір моральної шкоди оцінює у 834 600 гривень, яку просить стягнути з відповідачів, з кожного по 417 300 гривень, на свою користь без утримання податків та зборів.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 03 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, 200 000,00 грн без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з КП «Кривбасводоканал» в дохід держави судовий збір в сумі 2 000,00 грн.

В решті позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та, покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача КП «Кривбасводоканал», суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ОСОБА_2 працював в КП «Кривбасводоканал» і смерть його настала на виробництві під час виконання трудових обов`язків ІНФОРМАЦІЯ_1, тому його синові має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статті 440-1 ЦК Української РСР, в редакції 1963 року.

Не погодившись із таким вирішенням спору, КП «Кривбасводоканал» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами обох інстанцій норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Касаційна скарга аргументована тим, що суди неповно дослідили обставини справи, не надали їм належної правової оцінки та дійшли помилкових висновків при вирішенні спору.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України.

Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Кривбасводоканал», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю особи на виробництві, призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук