Справа № 521/8747/20
Провадження № 2/521/2717/20
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

16 червня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду міста Одеси, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання подружжя однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання подружжя однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Суддя, дослідивши позовну заяву, долучені до неї докази, які надані на підтвердження позовних вимог, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що вона подана без додержання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України виходячи з наступного.

За змістом ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Однак, в порушення наведеного, позивачем зазначені вище норми ЦПК України при поданні позову до суду, не було виконано.

Так, ч. 1 ст. 175 ЦПК України вказує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 вказаної статті, у позові повинно бути зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, згідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позовна заява, в обґрунтування заявлених вимог, містить посилання на засоби їх доказування, але докази, на які здійснюється таке посилання в матеріалах позову відсутні.

Зокрема, при зверненні до суду позивачкою зазначено, що вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим ОСОБА_4 з 2001 року, що підтверджується фотографіями та показами свідків.

Проте, ксерокопій тих фотографій нею до позову не долучено.

Крім того, Верховний Суд вказав, що факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Позиція Верховного Суду, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю.

Отже, заявниці необхідно також долучити до своєї заяви, з урахуванням позиції Верховного суду, докази на підтвердження факту спільно проживання однією сім`єю сторін без реєстрації шлюбу та набуття спірного майна сторонами під час ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, внаслідок спільної праці або за спільні кошти.

Також, позивачка зазначає, що після смерті ОСОБА_4 вона продовжує проживати у спірному будинку, сплачує комунальні послуги, вкладає кошти для підтримки придатного стану житлового будинку

Проте, жодних доказів, на підтвердження наведеного вище, до позовної заяви також позивачем не надано.

Отже, позивачці необхідно також долучити до своєї позовної заяви докази, на які вона посилається у позові.

Також, позивачка вказує, що ОСОБА_4 помер.

Проте, копії свідоцтва про смерть його, нею до позову не долучено, як і не долучено доказів, що вона зверталась з заявою до нотаріуса і їй в видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено.

Отже, позивачці необхідно також долучити до позовної заяви докази, а саме: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_4 ; копії документів, які свідчать про звернення позивачки до нотаріальної контори щодо отримання спадщини і про відмову нотаріуса в видачі їй спадщини.

Також, позивачка не вказала у позові та не надала доказів чи зверталась вона після смерті ОСОБА_4 , а саме з 2014 року до часу заявлення цього позову, до суду з зазначеними вимогами.

Отже, позивачці необхідно також усунути і цей, вказаний судом, недолік позовної заяви.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду, від 21.12.2007 року вказано, що, оскільки розгляд справи провадиться в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Також, ч. 2 ст. 83 ЦПК України передбачено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Отже, позивачу, на підтвердження вказаного необхідно надати до суду докази, на які вона посилається в обґрунтування заявлених вимог.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, у своїй позовній заяві позивач заявляє наступні вимоги:

1. визнати ОСОБА_1 та померлого ОСОБА_4 , однією сім`єю;

2. майно, набуте ними за час спільного проживання, таким, що належить їм на праві спільної сумісної власності;

3. визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

4 . визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

5. витребувати копію спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , від 04.10.2014 року, в приватного нотаріуса Рогатіна В.О. (65085, м. Одеса, вул. Комінтерна, 37).

Отже в прохальній частині позову, позивачем заявлено фактично 5 вимог.

Проте, як вбачається з наведеного, позивачем, всупереч встановленому законом, при зверненні до суду з позовом, в прохальній частині позову заявлено вимогу щодо витребування копії спадкової справи, що вказує на невідповідність позову, вимогам ст. 175 ЦПК України, оскільки вказана вимогах не зазначається у вимогах позову.

Витребування та (або) огляд доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 116 ЦПК України, відноситься до способів забезпечення судом доказів.

Вказана вимога, у відповідності до діючих норм законодавства заявляється не в вимогах позову, а повинна бути викладена окремим документом, а саме: в Заяві про забезпечення, або витребування доказів, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 84, 116, 183 ЦПК України.

Вимоги ж позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відносно яких суд повинен винести рішення.

Отже, позивачу необхідно визначитись з цією указаною вимогою позову та привести вимоги позову у відповідності до діючих норм законодавства, або сплатити за вказану вимогу, як за вимогу позову, судовий збір.

Щодо заявлених інших чотирьох вимог позову, суддя звертає увагу позивача на таке.

Як вбачається з наведеного, позивачем заявлено (окрім витребування доказів): одна вимога майнового характеру, три вимоги немайнового характеру.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при об`єднанні в одній заяві кількох позовних вимог, судовий збір сплачується в розмірі визначеному ставками, встановленими для відповідних позовів, за кожну таку вимогу окремо.

Відповідно до тієї ж Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10, від 17.10.2014 року, у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір, згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI, підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру. При цьому, судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно з п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент подачі позову складає 840,80 грн.

Проте, при зверненні до суду із позовною заявою, враховуючи позовні вимоги, позивачкою до позовної заяви долучено три квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. кожна, що у сумі становить 2522,40 грн. Разом з цим, нею зазначено, що при подачі позовної заяви було сплачено мінімальний розмір судового збору, так як встановити ціну позову неможливо, оскільки позивачу невідома вартість спірного майна, а тому клопотання про призначення оцінки майна нею буде заявлено на першому судовому засіданні.

Між тим, статтею 1 ЗУ «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що судовий збір справляється за подання заяв до суду, тобто такий збір повинно бути сплачено заявником заздалегідь і у встановленому законом розмірі та порядку.

Крім того, згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з позову, спірні відносини виникли у зв`язку із правом на спадкування нерухомого майна, яке не визнається, а тому позовні вимоги носять майновий характер.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

Предметом позову є наступне нерухоме майно: Ѕ частки житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позову майнового характеру, визначається із дійсної вартості спірного майна на день подання позову.

Також, згідно ч. 2 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд. Остаточне визначення в процесі розгляду справи ціни позову (дійсної вартості спірного майна), а отже, і суми судового збору, здійснюється судом із наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору.

Отже, при зверненні до суду, позивачем до позовної заяви долучено три квитанції про сплату судового збору у розмірі по 840,80грн.- за три вимоги немайнового характеру, тобто, не у повному розмірі, відповідно до заявлених вимог, та як вимагають норми ЦПК України.

Враховуючи вказане та те, що позивачка заявляє чотири вимоги, одну вимогу майнового характеру та три вимоги немайнового характеру, а сплачено нею судовий збір лише за вимоги немайнового характеру, підстав для звільнення від сплати не зазначено, а тому позивачці слід провести оцінку частини будинку, про визнання права власності на яку вона просить у вимогах позову і після проведення оцінки, за її результатами сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, що становить 1 відсоток, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, або, у разі відмови проведення оцінки майна, сплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, у сумі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10510 грн.

Отже, позивачці необхідно усунути і цей недолік позовної заяви та, враховуючи вищевикладене, позивачці необхідно долучити до матеріалів справи документи, що підтверджують сплату судового збору у повному обсязі, а саме: за вимогу майнового характеру у розмірі одного відсотка ціни позову, або 10510 грн..

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим законодавством.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу та сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

Суддя відкриває провадження у справі на підставі заяви, якщо відсутні підстави для повернення заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки, при вирішенні питання про відкриття провадження було встановлено, що позов подано без додержання вимог ст. 175, 177 ЦПК України, згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України, є підстави для залишення позовної заяви без руху, з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Крім того, суд звертає увагу позивачки, що питання про витребування доказів буде вирішуватись судом після усунення зазначених у вказаній ухвалі недоліків позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст. 185, ст. ст. 175, 177, 194 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання подружжя однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, залишити без руху.

Позивачці протягом 5 (п`яти) календарних днів, з дня отримання зазначеної ухвали необхідно усунути недоліки зустрічного позову, вказані в ухвалі суду.

Роз`яснити позивачці, що, в разі виконання вимог суду, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачці не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона буде вважатися неподаною і повертається позивачці.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху, невідкладно надіслати позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук