Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 344/6051/16-ц

провадження № 61-16747св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року у складі колегії суддів: Матківського Р. Й., Василишин Л. В., Максюти І. О.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Позовна заява мотивована тим, що 24 листопада 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 .

Сімейне життя не склалось. Рішенням Івано-Франківського міського суду від 08 квітня 2013 року шлюб було розірвано. Після розлучення позивач повідомила колишнього чоловіка про те, що він не є біологічним батьком сина ОСОБА_3 .

24 грудня 2016 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 , який повністю замінив батька її дитині. Її чоловік займається вихованням дитини, духовним та фізичним розвитком, відіграє важливу роль у житті сина, турбується про його здоров`я. Чоловік позивача не заперечує, щоб дитина мала його прізвище та надає згоду на його батьківство.

Позивач просила:

поновити строк для подання позовної заяви про внесення змін до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 ;

виключити відомості про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 21 червня 2007 року за № 1243;

зобов`язати відділ реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції внести зміни до прізвища, ім`я та по батькові батька дитини, змінивши його з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_5 » в актовому записі № 1243 від 21 червня 2007 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанцій

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2015 року позов ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено частково.

Виключено відомості з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції 21 червня 2007 року за № 1243 про батька дитини « ОСОБА_2 , громадянина України».

В решті вимог відмовлено.

Короткий зміст заявлених вимог

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернулася із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Заява мотивована тим, що при ухваленні 15 червня 2017 року рішення Івано-Франківським міським судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідач заперечував проти позову, що стало підставою заявити клопотання про призначення судово-генетичної експертизи. В судовому засіданні відповідач також наполягав на її проведенні.

Просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину сплаченого судового збору у розмірі 280,00 грн, та вартість експертизи у розмірі 7 614,00 грн.

Короткій зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 280,00 грн та вартість судової експертизи у розмірі 7 614,00 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Короткій зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість судової експертизи у розмірі 7 614,00 грн змінено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 807,00 грн витрат за проведення у справі судово-генетичної експертизи від 14 квітня 2017 року.

В решті додаткове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, стороною позивача заявлено вимогу про стягнення половини сплаченого судового збору, відповідач послався на несправедливе відношення до нього та відсутність з його боку зловживань та неправомірних дій, а тому витрати за проведення експертизи доцільно покласти на обидві сторони порівну, тобто 7614 грн : 2 = 3807 грн, що буде справедливим за обставинами даної справи, відповідатиме завданням та основним засадам цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року та залишити в силі рішення Івано-Франківського міського суду від 26 жовтня 2017 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржене судове рішення не може вважатися законним, оскільки обґрунтоване суто припущенням про начебто скритий позивачем факт про батьківство дитини та твердження про те, що з боку відповідача не було зловживань та неправомірних дій. Звертаючись з позовом, позивач заявляла дві вимоги, одна із яких була заявлена до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції і мала зобов`язальний характер. Саме у задоволенні даної вимоги судом першої інстанції було відмовлено, а тому позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 половину сплаченого судового збору та вартість експертизи. Оскільки вимога до ОСОБА_2 задоволена судом повністю, то пропорційно до цих вимог ОСОБА_2 , як другий відповідач, повинен відшкодувати повну вартість експертизи та судові витрати.

Позиція інших учасників справи

У грудні 2018 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу відхилити, постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з такими ж вимогами на загальних підставах. Відповідач завжди знав, що син ОСОБА_3 є його кровною дитиною. В іншому випадку, він би заперечував проти запису його батьком дитини. Цивільно-процесуальний кодекс у діючій редакції дозволяє суду при вирішенні питання розподілу судових витрат враховувати поведінку сторони спору незалежно від результатів вирішення такого.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У грудні 2018 року матеріали цивільної справи № 5344/6051/16-ц надійшли до Верховного Суду.

16 квітня 2020 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає доводи касаційної скарги, виходячи з наступного.

07 липня 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подав заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні 15 червня 2017 року рішення Івано-Франківським міським судом не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 280 гривень судового збору та 7614 гривень витрат за проведення судової експертизи, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідно до статті 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Апеляційний суд, виходячи з того, що позов ОСОБА_1 задоволено частково, стороною позивача заявлено до стягнення половина сплаченого судового збору, посилання апелянта на несправедливе відношення до нього та відсутність з його боку зловживань та неправомірних дій, дійшов до висновку, що витрати за проведення експертизи доцільно покласти на обидві сторони порівну, тобто 7614 грн : 2 = 3807 гривень, що буде справедливим за обставинами даної справи, відповідатиме завданням та основним засадам цивільного судочинства. Додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору у розмірі 280,00 грн апеляційний суд залишив без змін.

Але з такими висновками погодитись неможливо.

Відповідно до пункту 3 статтею 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2015 року, яким вирішено спір по суті, питання про судові витрати не вирішено.

У частині другій статті 133 ЦПК України зазначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Позовна заява подана ОСОБА_1 12 травня 2016 року. Предмет позову - дві вимоги немайнового характеру: виключення відомостей про ОСОБА_2 як батька дитини з актового запису про народження та зобов`язання відділу реєстрації актів цивільного стану внести зміни до прізвища, ім`я та по батькові батька дитини (арк.спр.1-3).

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, яка діяла на час подання позовної заяви) за подання до суду заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, необхідно сплатити судовий збір у 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Згідно статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25 грудня 2015 року № 928-VIII мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2016 року складала 1 378,00 грн.

Отже, судовий збір за подання до суду даного позову відповідно до чинного на момент звернення законодавства становив 1102,40 грн (551,20 грн х 2).

ОСОБА_1 сплатила лише 551,20 грн (арк. спр. 4).

Суд апеляційної інстанції, на дану обставину уваги не звернув, не встановив розмір судового збору, який повинен був бути сплаченим позивачем при поданні позову та погодився з помилковим висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 280,00 грн.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Але висновки суду апеляційної інстанції про те, що позивач, перебуваючи з відповідачем у шлюбі приховала факт народження дитини від іншого чоловіка, розірвавши з ним шлюб та уклавши шлюб з іншим чоловіком, заперечила його батьківство, ініціювала даний судовий процес та заявила клопотання про призначення судової експертизи, не доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на припущеннях.

Враховуючи, що позовна вимога про виключення відомостей з актового запису про народження дитини була задоволена, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача половини вартості судової експертизи у розмірі 3807 грн. Оскільки вимога до ОСОБА_2 про виключення відомостей про нього яка батька з актового запису про народження дитини задоволена судом повністю, то ОСОБА_2 повинен відшкодувати повну вартість експертизи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, постанову апеляційного суду скасувати, додаткове рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору змінити, в частині стягнення вартості судової експертизи залишити в силі.

Керуючись статями 400, 412, 413 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 409, 416 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року скасувати.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Додаткове рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26 жовтня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартості судової експертизи у розмірі 7 614,00 грн залишити в силі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова апеляційного суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2018 року втрачає законної сили.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков