Справа № 442/216/16-ц
Провадження № 4-с/442/14/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Дрогобицький міськрайонни суд Львівської області в складі:

головуючої судді :Гарасимків Л.І..

при секретарі Петрів В.М.

за участю скаржника ОСОБА_1

адвоката : Остяк В.В.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича за участю заінтересованої особи Військова частина НОМЕР_1

встановив :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із скаргою на дії та рішення старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича за участю заінтересованої особи Військова частина НОМЕР_1 .

В обгрунтування скарги зазначив, що в лютому 2020 року йому стало відомо, що на примусовому виконанні у Коломийському міськрайонному відділі державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження в якому він є боржником - виконавче провадження № 57082276. 14.05.2020 року йому стало відомо від представників АТ КБ " Приватбанк" та через інформування в системі " Приват 24", що згідно постанови ВП № 57082276 було накладено арешт на його кошти, які зберігаються на рахункуUA4331113, який відкритий в АТ КБ " Приватбанк", пов"язаного з отриманням виплат соціального фонду - соціальної виплати на картковому рахунку № НОМЕР_2 . Вважає такі дії державного виконавця, як накладення арешту на всю суму соціальних виплат незаконними, оскільки такі є єдними коштами, які він отримує, він позбавлений можливості для існування та утримання. А тому просить скасувати арешт накладений на його кошти.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його адвокат скаргу підтриимали та просять її задоволити.

Старший державний виконавець Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв В. В. в судове засідання не з"явився. Причини неявки суд не повідомив.

Представник заінтересованої особи Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з"явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності. Просить в задоволенні скарги відмовити з підстав долучених до скарги письмових запереченнях.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи боржника, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:
1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;
2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;
3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;
4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;
5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Частиною 2 ст. 13 Закону № 1404-VIII визнано, що арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Судом встановлено, що згідно виконавчого листа № 442/216/16-ц виданого Дрогобицьким міськрайоним судом Львівської області від 25.02.2016 року вбачається, що суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 41649.07 грн., як відшкодування заподіяних державі збитків та 320 грн. 80 коп. судових витрат, а всього 41969 гривень 87 копійок.
З матеріалів справи також вбачається, що 27.08.2018 року старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № ВП 57082276 щодо примусового виконання виконавчого листа № 442/216/16-ц виданого Дрогобицьким міськрайонрим судом Львівської області від 25.02.2016 року вбачається, що суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 41649.07 грн., як відшкодування заподіяних державі збитків та 320 грн. 80 коп. судових витрат, а всього 41969 гривень 87 копійок.
Разом з тим, старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича в рамках виконавчого провадження № ВП 57082276 була винесена постанова про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахункуUA4331113, який відкритий в АТ КБ " Приватбанк", пов"язаного з отриманням виплат соціального фонду - соціальної виплати на картковому рахунку № НОМЕР_2 .

Скаржник ОСОБА_1 з постановою про арешт коштів боржника не погоджується та вважає, що державний виконавець при її винесенні не дотримався норм Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження має накладатися арешт на конкретне майно боржника, а також грошові кошти, що знаходяться на конкретних рахунках у банках чи інших фінансових установах в межах суми заборгованості, що чітко визначені стягувачем в заяві до виконавця.
Згідно із ч. 3 ст. 26 Закону № 1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.
Положеннями ч. 1 та ч. 6 ст. 48 Закону № 1404-VIII закріплено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Частинами 1-3 ст. 56 Закону № 1404-VIII визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
З аналізу змісту викладених норм Закону № 1404-VIII вбачається, що у разі якщо стягувач звертається до виконавця із заявою про примусове виконання рішення та зазначає рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, а також конкретне майно боржника виконавець в даному випадку діє згідно приписів ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника, та негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. При цьому на інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (тобто виявляє таке майно, здійснює його опис та накладає арешт).
Однак дії приватного виконавця з винесення постанови про арешт на кошти боржника суперечать приписам ч. 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до вище вказаної статті розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
У відповідності з частиною 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім"ї.
Оскільки старшим державним виконавцем Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв В. В. винесено постанову про арешт коштів боржника, які зараховуються як соціальна допомога, і такий арешт перешкоджає заявнику користуватися фактично єдиними коштами і стягнення всієї суми соціальної допомоги є порушенням приписів ст.70 Закону Укоаїни " Про виконавче провадження" , відтак суд вважає, що скаргу слід задоволити, а постанову про накладення арешту на рахунки боржника слід скасувати.
Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

Ухвалив:
Скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича за участю заінтересованої особи Військова частина НОМЕР_1 - задовольнити.
Визнати дії та рішення старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича щодо арешту коштів боржника ОСОБА_1 , згідно постанови ВП № 57082276, які зберігаються на рахунку № НОМЕР_3 , який відкритий в АТ КБ " Приватбанк", пов"язаного з отриманням виплат соціального фонду - соціальної виплати на картковому рахунку № НОМЕР_2 , незаконними.

Зобов"язати старшого державного виконавця Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Івано-Франківськ) Панкратьєв Віталія Валерійовича скасувати постанову ВП № 57082276 про накладення арешту на рахунок № НОМЕР_3 , який відкритий в АТ КБ " Приватбанк", пов"язаного з отриманням виплат соціального фонду - соціальної виплати на картковому рахунку № НОМЕР_2 ,

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Л.І. Гарасимків