Справа № 285/1425/20
провадження у справі № 2/0285/593/20
16 червня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Михайловської А.В.,
за участі секретаря судових засідань Ковальової З.С.
сторони у справі: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2
розглянувши заочно у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -встановив:
17.04.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін.
В судове засідання позивач не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити.
Відповідач повторно не з"явився в судове засідання. Про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи не надходило.
16.06.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення за наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6, 7/.
Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2013 року у справі № 285/5008/13 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 400 ( чотириста) грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду, 22.10.2013 року і до досягнення дітьми повноліття.
Згідно довідки Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 17.03.2020 року за № 232 неповнолітні діти проживають з позивачем та входять до складу її сім`ї/а.с.8,9/.
Позивачка посилається на те, що з моменту призначення аліментів її матеріальний стан погіршився, вона постійно не працює, перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач аліментів не сплачує, а діти дорослішають і відповідно витрати на їх утримання та розвиток збільшуються.
У позові позивач зазначає, що матеріальний стан відповідача покращився, він їздить на заробітки до Польщі, де отримує достатні нерегулярні мінливі заробітки, проти чого не було подано відповідачем заперечень та спростувань.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
Так, ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 3 ст. 182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Таким чином, суд дійшов висновків, що з моменту прийняття рішення судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно на кожного суттєво змінились обставини, за яких суд виходив при встановлені такого розміру аліментів, зокрема, змінилося матеріальне становище сторін.
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженою сумою аліментів забезпечить достатнє її утримання.
Отже, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, останній взмозі сплачувати аліменти на утримання своїх дітей.
Тому суд, враховуючи, також, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку передбачений Закон України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», беручи до уваги те, що відповідачем не заперечувався факт наявності нерегулярних мінливих заробітків, суд приходить до висновку, що він спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що буде відповідати як інтересам дітей, так і матеріальному становищу платника аліментів.
А тому, враховуючи пріоритетність інтересів дітей, на утримання яких стягуються аліменти, матеріальне становище позивача та відповідача, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, суд приходить до висновку, що слід змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача щомісячно аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 грн. на кожну дитину.
У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили /п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"/.
Крім цього, вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості по аліментах судом встановлено наступне.
Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.
Порядок стягнення аліментів на утримання дітей визначено ст. ст. 194-197 СК України та ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
За змістом зазначених норм законодавства розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернуто на майно боржника. При цьому звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника.
Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи-підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії, та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, за власною ініціативою; і інших передбачених законом випадках.
Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Таким чином діючим законодавством передбачено стягнення заборгованості із сплати аліментів не шляхом ухвалення судового рішення, а в межах виконавчого провадження.
Стягнення заборгованості за аліментами за рішенням суду сімейне законодавство (ч. 3 ст. 194 СК України) передбачає лише у випадку відрахування аліментів на дитину за ініціативою платника (ст. 187 СК України).
За таких обставин суд приходить до висновку, що сам факт наявності у відповідача заборгованості за аліментами згідно з розрахунком державного виконавця, розмір якої на час ухвалення цього рішення не оспорений ані стягувачем, ані боржником у порядку, встановленому законом, не може бути прийнятий в якості підстав для стягнення цієї заборгованості у судовому порядку за окремим рішенням суду. Адже, права стягувача аліментів є захищеними в силу закону, оскільки, виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у Державній виконавчій службі і обчислена державним виконавцем заборгованість підлягає стягненню у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, зі сплати яких і виникла ця заборгованість.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості по аліментах є безспірною та задоволенню не підлягає, а тому в цій частині слід відмовити.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 263-265, 268, 273, 280 282, 352, 354, 355, Перехідними положеннями Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів, присуджених за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2013 року у справі № 285/5008/13-ц та стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання їх неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1200 ( одна тисяча двісті ) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,починаючи стягнення з дати вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття.
Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 25.11.2013 року у справі № 285/5008/13-ц про стягнення аліментів, що перебуває на виконанні відкликати.
В решті вимог щодо стягнення заборгованості по аліментах - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 ( вісімсот сорок ) грн. 80 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Сторони та інші учасники справи :
позивач - ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 );
відповідач- ОСОБА_2 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - с. Бутини, Сокальський район, Львівська область).
Дата складення та підписання повного судового рішення 19.06.2020 року.
Головуюча А.В.Михайловська