Справа № 367/8176/17
Провадження №2/367/882/2020
30 червня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючої судді Саранюк Л.П.
при секретарі Бабаковій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-
в с т а н о в и в :
До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який Позивач мотивує тим, що Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням відповідно до заяви від 24.01.2005 року та ордера № 54 було надано право на проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказують про те, що на адресу ВО «Укрдержліспроект» 13.10.2017 року надійшла заява від ОСОБА_3 (дружина Відповідача) щодо зняття з реєстрації ОСОБА_4 , який фактично за вказаною адресою не проживає, місце знаходження його невідоме.
У зв`язку з вищевикладеним, просять суд ОСОБА_5 таким, що втратив право на проживання в гуртожитку за адресою АДРЕСА_1 та стягнути з Відповідача сплачений судовий збір.
В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.
В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та публікаціями оголошення про виклик на офіційному сайті «Судова влада України», котрі міститься в матеріалах справи, а тому відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі ордеру № 54 від 24.01.2005 року ОСОБА_6 дозволяється зайняти кімнату АДРЕСА_2 . На підставі заяви ОСОБА_6 від 24.01.2005 року чоловіка ОСОБА_4 , 1970 р.н., зареєстровано в даному приміщенні.
Згідно заяви від 13.10.2017 року, ОСОБА_6 просить надати дозвіл на зняття з місця реєстрації її чоловіка ОСОБА_4 у зв`язку з тим, він не проживає за вказаною адресою та місце проживання його є невідомим.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, прийнятої в порядку п.1 ч.1 ст. 360-3, ч.1 ст.360-4, яка є обовязковою до виконання всіма судами України, вбачається, що виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.».
На підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації особи можливе на підставі рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 04.11.1950, підписаної від імені України 09 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві ( рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства»)
Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а тому він є таким, що втратив право користування зазначеним житлом, що є підставою для задоволення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Керуючись ст. 71-72 ЖК України, ст.41 Конституції України, ст.ст. ч.1 ст.16, ч.1 ст.319,ч.1 ст.321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 247, 263-268, 280, 282-283 ЦПК України суд,-, суд
ОСОБА_8 таким, що втратив право на проживання в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л.П. Саранюк