Справа № 161/7939/20
Провадження № 2/161/2413/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

25 червня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між подружжям,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 11 жовтня 2019 року , який було зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1503.

Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім`ї вважає неможливим.

Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь судові витрати у справі, шляхом перерахування коштів на картковий банківський рахунок: НОМЕР_1 , назва банку: ПриватБанк, МФО банка: 305299, IBAN: НОМЕР_7, рахунок отримувача: НОМЕР_3 , РНОКПП:

НОМЕР_4 , отримувач коштів: ОСОБА_1 .

Представник позивача подав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно з якою позов підтримує, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про день, час, місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що у матеріалах справи міститься відповідне поштове повідомлення. Крім того, є оголошення на сайті судової влади про розгляд даної справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили.

Суд вважає можливим розглянути дану справу за відсутності сторін, заочно, на підставі ст.280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 11 жовтня 2019 року, який було зареєстровано Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1503, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 11 жовтня 2019 року.

Від даного шлюбу у сторін дітей немає.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено судом, сторони не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та беручи до уваги заперечення позивача щодо збереження сім`ї та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягненню з відповідача в користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Клопотання представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу також підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, крім іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З матеріалів справи випливає, що під час розгляду справи в суді правнича допомога ОСОБА_1 надавалась адвокатом Хитриком Р.І. на підставі свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 1133 від 10 травня 2019 року, ордеру про надання правничої допомоги від 15 травня 2019 року , договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року, додатку до цього договору, розрахунку суми гонорару адвоката за надану правничу допомогу та квитанції №2 від 14 травня 2019 року на суму 2500грн.

Враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги адвокатом Хитриком Р.І., з врахуванням пропорційності задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в загальній сумі 1660 грн., а тому з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 1660грн. за надання правничої допомоги адвоката .

Керуючись ст.ст. 2, 4 , 5, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст. 24, 55, 56, 110-112 СК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у місті Дніпропетровськ Дніпропетровської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився у смт Торчин Луцького району Волинської області, зареєстрований 11 жовтня 2019 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 1503 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.) судових витрат по сплаті судового збору, та 1660грн. (одна тисяча шістсот шістдесят гривень) за надання правничої допомоги.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН невідомий, закордонний паспорт серії НОМЕР_6 , виданий орган: 0710, дата видачі 08.08.2017 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_3

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта