П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Київ

Справа №759/14392/17

Резолютивна частина постанови оголошена 24 червня 2020 року

Повний текст постанови складено 25 червня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач Кооператив по будівництву гаражів «Арктика»

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану адвокатом Басараб Наталією Володимирівною на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва, постановлену 21 листопада 2019 року у складі судді Шум Л.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Кооперативу по будівництву гаражів «Арктика» про визнання недійсними загальних зборів та рішення уповноважених кооперативу, -

Справа №759/14392/17
№ апеляційного провадження:22-ц/824/7769/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до кооперативу по будівництву гаражів «Арктика» про визнання недійсними загальних зборів та рішення уповноважених кооперативу.

Ухвалою Святошинського районного від 21 листопада 2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кооперативу по будівництву гаражів «Арктика» про визнання недійсними загальних зборів та рішення уповноважених кооперативу - закрито.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представником позивача ОСОБА_1 , адвокатом Басараб Н.В. подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив це юридична особа утворена фізичними та /або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування; обслуговуючий кооператив - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності.

У зв`язку з чим доводи суду, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки є корпоративним спором, є незаконним і безпідставним, а ухвалу суду про закриття провадження у справі підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача адвокат Сіваченко В.В. посилався на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення до суду з позовом ц у ГПК України було читко передбачені категорії корпоративних спорів, яки мали розглядатися за правилами господарського судочинства . До таких спорів віднесено і справи за спорами учасників щодо участі в органах управління юридичної особи. Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є господарсько-правовими, а тому справа не повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексу України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття з Господарського кодексу України).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома бо більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання тайна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, до ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України «Про кооперацію».

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України «Про кооперацію», кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України "Про кооперацію").

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого

статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно із положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію»основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Така правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18, від 01.10.2019 у справі № 9Ю/7554Л8, від 17.12.2019 № 904/4887/18.

Таким чином, висновок суду про те що позов ОСОБА_1 до Кооперативу по будівництву гаражів «Арктика» про визнання недійсними загальних зборів та рішення уповноважених кооперативу, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є вірним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і на законність постановленої ухвали не впливають, а тому відхиляються судом, як безпідставні .

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Басараб Наталією Володимирівною- залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна