Провадження № 2/761/3131/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стародубцева Вікторія Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2019 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в 10 днів з дня набрання рішенням законної сили.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько - ОСОБА_2 . При цьому, позивачка посилається на те, що вона з поважних причин пропустила строк на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини так як після смерті батька вона тривалий час не могла отримати свідоцтво про його смерть, адже останній помер в м. Харцизьк, що є тимчасово окупованою територією.

При цьому, позивачка зазначає, що оскільки в жовтні 2014 року вона була взята на облік як особа внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території, так як переїхала в м. Київ, лише після видачі свідоцтва про смерть батька у 2018 році, вона змогла звернутись у відповідний держаний орган, з метою отримання пенсійної справи її батька. Як зазначає позивачка, їй стало відомо, що після смерті батька в нього залишилась недоотримана пенсія. Після цього, в жовтні 2019 року заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, з метою виплати недоотриманої пенсії померлого, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та роз`яснила право звернутись до суду з позовом про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Разом з тим, до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи за її відсутності в якій вона просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач представника в судове засідання не направив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. До суду надійшов відзив представника відповідача на позовні вимоги в якому представник відповідача просив розглядати дану справу без його участі та прийняти рішення на підставі наданих доказів.

Третя особа - в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи . Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , про що свідчить відповідне свідоцтво про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер у м. Харцизьк Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 30.05.2018 року Добропільським міським відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 як одержувач пенсії, перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Харцизьк.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.01.2020 року №4764/20, нарахування пенсії ОСОБА_2 по липень 2014 року здійснювалось органами Пенсійного фонду за його місцем реєстрації. При цьому, за поновленням виплати пенсії за життя ОСОБА_2 не звертався, за попереднім розрахунком сума недоотриманої пенсії ОСОБА_2 складає 5777,22 грн.

Крім того, як вбачається з листа-відповіді приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Стародубцевої В.М. від 22.10.2013 року, наданої ОСОБА_1 на її усне звернення від 21.10.2019 року, ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після спливу шестимісячного терміну, пропустивши тим самим строк для прийняття спадщини та відмовлено у заведенні спадкової справи. Також нотаріус рекомендувала звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. (ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу та про смерть спадкодавця, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04.11.2015 року (справа №6-1486цс15) та від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12).

Крім того, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. (ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»).

Постановою Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Місто Харцизьк, де за місцем своєї реєстрації померлий отримував свою пенсію, входить до Переліку населених пунктів, на території яких орган державної влади тимчасово не здійснює свої повноваження, що затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085.

Тобто спадкоємець, має право звертатись з заявою про прийняття спадщини в будь-якому місті на території України (вільній від окупації), до державного, приватного нотаріуса, або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування.

Як вбачається, в даному випадку, позивачка звернулась до суду з позовними вимогами щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її батька, з метою одержання виплат недоотриманої пенсії померлого батька.

Водночас, варто зауважити, що порядок виплати недоотриманої пенсії встановлений Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З врахуванням положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», заявниця мала право звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини в будь-якому місті на території України, а тому суд не може прийняти до уваги посилання позивачки щодо пропуску строку для прийняття спадщини ту обставину, що у останньої виникли труднощі з видачею свідоцтва про смерть батька, адже відповідно до матеріалів справи, на момент смерті батька, заявниця вже мешкала у м. Києві, як особа внутрішньо переміщена з тимчасово окупованої території та мала можливість заявити про право на спадщину.

При цьому, враховуючи положення ст. 1272 ЦК України, суд не вбачає підстав вважати, що в даному випадку, підстави у відповідності до яких позивачкою було пропущено строк для прийняття спадщини - є непереборними та пов`язані з істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, так як в обґрунтування викладених обставин справи, за яких заявницею було пропущено встановлений законом строк на прийняття спадщини - позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, з якого вбачається, що у заявниці з 2017 року виникли труднощі з отриманням свідоцтва про смерть батька, що є необхідним документом для можливості здійснення відповідного звернення до нотаріуса з метою вчинення дій стосовно прийняття спадщини.

Водночас, як вбачається з відповіді приватного нотаріуса щодо відмови у заведенні спадкової справи, позивачка звернулась до нього усно, в той час як за змістом положень ст. 1272 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, має право подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу, тобто вбачається, що таке звернення має відбуватись у письмові формі у вигляді відповідної заяви.

Отже, враховуючи встановлене в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем не надано доказів, що вона з поважних причин не мала можливості звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і з врахуванням зазначеного, суд не вбачає підстав для визначення додаткового строку для звернення із заявою про прийняття спадщини та задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Стародубцева Вікторія Миколаївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула