Справа № 650/1783/19
Провадження № 2/521/1383/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.11.2018 року, що зареєстрований Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис № 2359. Від шлюбу дітей не мають.
Причиною звернення до суду стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, несумісність характерів. Позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим та суперечить її інтересам. Переконана, що сенсу в підтриманні сімейних відносин не має, оскільки з початку 2019 року спільно не проживають На теперішній час спору щодо майна не мають.
Позивач та її представник в призначене судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги позивач підтримала в повному обсязі та шлюб між ним та відповідачем просила розірвати, строк на примирення просив не надавати.
Відповідач, повідомлений судом про дату та час розгляду справи (у порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України), також в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Враховуючи, що позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що 21.11.2018 р. між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 21.11.2018 р., та який було зареєстровано Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що було зроблено актовий запис № 2359. Від шлюбу дітей не мають.
У відповідності ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються.
Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе, сторони спільного господарства не ведуть з початку 2019 року, про що не заперечували сторони.
Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
За даних обставин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України). Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-258, 263-265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 3, 15, 24, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 21 листопада 2018 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2359, між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строки, протягом якого розглядалася заява, не включаються до строків на апеляційне оскарження рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення 30 денного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня отримання копії рішення безпосередньо до Одеського апеляційного суду з урахуванням положень ч.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН