Провадження № 2/591/1020/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, 3-тя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора, Сумський обласний державний нотаріальний архів

про скасування заборони на відчудження майна

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, 3-тя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора, Сумський обласний державний нотаріальний архів про скасування заборони на відчудження майна в якому просять суд скасувати заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за №7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723 та вилучити запис про заборону на відчуження вищезазначеної квартири, за №7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1995року. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями за померлими є позивачі - ОСОБА_1 (дочка ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 (дочка ОСОБА_3 ), що вбачається із свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 та свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 . Позивачі зазначили, що з метою оформлення спадкових прав звернулися до нотаріуса і дізналися, що 18.04.2008 року за №7047453 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області було зареєстровано заборону (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995 приватного нотаріуса Краснощок Л.М.; об`єкт обтяження: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_4 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівна дата: 2.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру 227-41, внутрішній номер ЕF32305723. Дана обставина вбачається із листа приватного нотаріуса В. В. Цирільник від 23.07.2018 №247/01-16 та Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2019 року. Підставою для накладення заборони відчудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 послугувала особиста заява ОСОБА_4 від 23.05.1995 року №3003, подана приватному нотаріусу Л.М. Краснощок. Заборона відчудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладена в 1995 році з метою захисту права власності ОСОБА_4 , яка померла. Заборона накладена у зв`язку з посвідченням приватним нотаріусом Л.М. Красно-щок підпису ОСОБА_4 на заяві від 23.05.1995р. № 3003. Позивачі вказали, що документи приватного нотаріуса Краснощок Л.М. (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 1995 рік до Сумського обласного державного нотаріального архіву не передавалися, що вбачається із листа завідувача Сумського обласного державного нотаріального архіву від 11.09.2018 року № 1951/01-23. Позивачі зазначили, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 (спадкодавця) припинилась її правоздатність та дієздатність і припинилися будь-які зобов`язання тощо, але чинність документу, на підставі якого накладались обтяження, не скасована. Позивачі вмотивували звернення до суду неможливістю вирішення питання про скасування заборони на відчуження квартири у позасудовому порядку неможливо.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду не з`явилися. ОСОБА_2 , представник ОСОБА_1 адвокат Бордюк Ю.В. в письмовій заяві просять суд слухати спрау у їх відсутність, позов підтримують і просять суд його задоволити.

Відповідач Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, представник до суду не з`явився.

3-ті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора та Сумський обласний державний нотаріальний архів про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, представники до суду не з`явилися. Надали суду листи в яких просять суд слухати справу у відсутність їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

27.02.2020 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми відкрите провадження по справі і призначено до розгляду на 05.05.2020 року. Справа слуханням відкладалося.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного:

Згідно зі статтею 1 Цивільного кодексу України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в разі його невизнання, або порушення. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язків в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим та органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 30.06.1995 року.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 та довідки про реєстрацію місця проживання від 24.10.2019 року № 14.03-08/74692.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 довідки про реєстрацію місця проживання від 24.10.2019 року № 14.03-08/74688.

Спадкоємцями за померлими є позивачі по справі - ОСОБА_1 (донька ОСОБА_4 ) та ОСОБА_2 (донька ОСОБА_3 ), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 позивачів по справі.

Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №58011696 від 22.10.2019 року Позивачі звернулися за оформленням спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Звернувшись до нотаріуса, позивачі дізналися, що 18.04.2008 року за №7047453 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області було зареєстровано заборону (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995 приватного нотаріуса Краснощок Л.М.; об`єкт обтяження: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_4 , причина відсутності коду: архівний запис; додаткові дані: архівна дата: 2.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру 227-41, внутрішній номер ЕF32305723. Дана обставина підтверджується листом приватного нотаріуса В.В. Цирільник від 23.07.2018 №247/01-16 та Інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна від 26.09.2019 року.

Підставою для накладення заборони відчудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 послугувала особиста заява померлої ОСОБА_4 від 23.05.1995року №3003, подана приватному нотаріусу Л.М. Краснощок. Дана обставина підтверджується листом від 23.05.1995 року та листом в.о. завідуючої Першої Сумської державної нотаріальної контори, листом завідувача Сумського обласного державного нотаріального архіву від 11.09.2018 року № 1951/01-23. Заборона відчудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладена в 1995 році з метою захисту права власності ОСОБА_4 , яка на момент подачі позовної заяви померла.

Заборона накладена у зв`язку з посвідченням приватним нотаріусом Л.М. Красно-щок підпису ОСОБА_4 на заяві від 23.05.1995 року № 3003.

Документи приватного нотаріуса Краснощок Л.М. (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 1995 рік до Сумського обласного державного нотаріального архіву не передавалися, тобто документи відсутні. Дана обставина підтверджується листом завідувача Сумського обласного державного нотаріального архіву від 11.09.2018 року № 1951/01-23.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 (спадкодавця) припинились її правоздатність та дієздатність і припинилися будь-які зобов`язання, але чинність документу, на підставі якого накладались обтяження, не скасована.

У матеріалах справи наявні докази на підтвердження того, що на даний час існують обставини, що слугують підставою для скасування заборони на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за №7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723 та вилучення запису про заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за №7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723.

Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Зі смертю спадкодавця припиняються його правоздатність та дієздатність і припиняються будь-які зобов`язання.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником для зняття обтяження є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

Інший правонабувач згідно ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є спадкоємець (у разі оформлення спадщини, до складу якої входять речові права на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації згідно із цим Законом).

Згідно ст.41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти,користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини1950 року, ратифікованого ВР України 17.07.1997 року визначено, що кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (частина 2 статті 15 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 57 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, судом встановлено, що підставою для накладення заборони відсудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 послугувала особиста заява ОСОБА_4 від 23.05.1995 року №3003, подана приватному нотаріусу Л.М. Краснощок. Заборона відчудження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 накладена в 1995 році з метою захисту права власності ОСОБА_4 , яка на момент подачі позовної заяви померла. Заборона накладена у зв`язку з посвідченням приватним нотаріусом Л.М. Краснощок підпису ОСОБА_4 на заяві від 23.05.1995р. № 3003.

Документи приватного нотаріуса Краснощок Л.М. (постанови, ухвали, повідомлення тощо) по накладенню і зняттю заборон та арештів відчуження нерухомого та рухомого майна за 1995 рік до Сумського обласного державного нотаріального архіву не передавалися, дослідити оригінали документів на підставі яких було накладено заборону, неможливо у зв`язку зі знищенням таких документів та неможливістю встановлення їх місця перебування. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за можливе вирішити питання про відновлення порушених прав позивачів шляхом зняття заборони з майна останніх, оскільки на час звернення з цим позовом до суду відсутні обставини, що слугували підставою для обтяження майна.

За приписами статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

На підставі викладеного, враховуючи неможливість зняття заборони відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в позасудовому порядку, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачів та необхідність захисту їх прав шляхом скасування такої заборони та задоволення даного позову.

Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов`язані з явкою до суду; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов`язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

За приписами статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про судовий збір" - судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Судовий збір включається до складу судових витрат.

З огляду на вищевикладене, суд, встановивши відсутність вини відповідача у порушенні прав позивача у розумінні статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у вигляді судового збору.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку задоволення позовних вимог щодо зобов`язання відповідача подати висновок та відповідні документи визначеній судом особі є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 11, 15, 16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 11-13, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ,РНОКПП НОМЕР_6 ) до Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, 3-тя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора, Сумський обласний державний нотаріальний архів про скасування заборони на відчудження майна задоволити.

Скасувати заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за №7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723.

Вилучити запис про заборону на відчуження квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за № 7047453 зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Першою Сумською державною нотаріальною конторою Сумської області (архівний запис), підстава обтяження: лист №218, від 23.05.1995; приватний нотаріус Краснощок Л.М.; додаткові дані: архівний номер: 3138SUMYI, архівна дата: 20.03.1998, дата виникнення: 20.03.1998, номер реєстру: 227-41, внутрішній номер ЕF32305723.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 22 червня 2020 року.

СУДДЯ А.Я.КЛИМЕНКО