Справа № 710/1654/19
Провадження № 2/710/96/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.06.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

18.12.2019 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай), яка належала його прабабі ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ярославка Шполянського району Черкаської області, на підставі сертифікату на право на земельну частку( пай) серія ЧР № 138805, площею 3,11 га, № НОМЕР_2 у полі № 8 схеми поділу земель колективної власності бувшого КСП ім. Калініна с. Ярославка Шполянського району Черкаської області, успадковану ОСОБА_4 , шляхом вступу в управління спадковим майном, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в даний час знаходиться у незатребуваних паях, які орендує СТОВ «Лан» с. Ярославка Шполянського району Черкаської області.

Позов позивач мотивує тим, що його прабабка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала в с. Ярославка Шполянського району Черкаської області по день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Була зареєстрована згідно будинкової книги з 26.02.1981 в власному будинку, була головою домоволодіння, але технічна документація на будинок не виготовлялася. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 96 років. Оскільки вона досягла похилого віку, до дня смерті вона проживала не у власному будинку, а в будинку своєї дочки ОСОБА_5 , яка доглянула її до смерті та поховала. Вона ж вступила в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_3 , забравши речі покійної. Вона ж продала будинок ОСОБА_3 . Однак такі дані в сільській раді відсутні, так як пройшло багато часу, але є свідки, які дані обставини можуть підтвердити. Мати позивача - ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . ЇЇ дошлюбне прізвище ОСОБА_6 . ЇЇ батькам були ОСОБА_7 та ОСОБА_4 . 06.05.1979 ОСОБА_2 одружилася з ОСОБА_8 та змінила прізвище на шлюбне - ОСОБА_9 . Батьками позивача були ОСОБА_2 та ОСОБА_8 17.05.2003 позивач побрався з ОСОБА_10 та змінив прізвище на шлюбне - ОСОБА_11 . Отже, ОСОБА_4 була рідною бабкою позивача, а ОСОБА_3 - прабабкою по материнській лінії. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Позивач успадкував її майно. 13.10.2011 рішенням Шполянського районного суду Черкаської області у справі № 2-1282/11 за позивачем було визнано право на спадкове майно після смерті діда ОСОБА_7 та баби ОСОБА_4 . Відповідачами по даній справі була ОСОБА_2 та її брати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Всі вони відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача. Як позивачу стало відомо від працівників сільради, ОСОБА_3 було виділено земельну частку (пай) площею 3,11 га № НОМЕР_2 у полі № 8 Схеми поділу земель колективної; власності бувшого КСП ім. Калініна с. Ярославка Шполянського району Черкаської області та в даний час знаходиться у незатребуваних паях, які орендує СТОВ «Лан». Державний акт на право власності на землю не виготовлявся і не видавався. Згідно інформації відділу у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 12.12.2019 № 29-23-0.360-508/114-19 відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП їм. Калініна с ОСОБА_14 сертифікат на право на земельну частку(пай) серія ЧР № 138805 на ім`я ОСОБА_3 був виготовлений та виданий їй на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 26.11.1996 № 610. Оскільки сертифікат був втрачений спадкоємці не могли знати про його існування, а тому не мали можливості його успадкувати. До прийняття Цивільного Кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004, спадкування майна померлих осіб було можливе шляхом вступу в управління спадковим майном. Отже, щодо спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 допускається фактичний вступ у володіння нею, а тому за наявності документів, що підтверджують фактичне прийняття спадщини, нотаріусом може бути видане свідоцтво про право на спадщину. При цьому спадкоємець, який фактично вступив у володіння й управління спадщиною до 01,01.2004, не обмежений строком у праві на отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за відсутності сертифікату на право на земельну частку(пай), що змушує позивача звертатися до суду з даним позовом.

19.03.2020 позивач надав до суду уточнену позовну заяву, в якій вказав, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була рідною матір`ю ОСОБА_5 , єдиної її спадкоємиці по закону (заповіт відсутній). Спадщину після смерті ОСОБА_3 протягом 6-ти місяців ОСОБА_15 прийняла шляхом вступу в управління спадковим майном, але на своє ім`я майно не переоформляла. На день смерті ОСОБА_3 належав житловий будинок в с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської області та земельна частка( пай), сертифікат на яку був втрачений. Інших спадкоємців ОСОБА_3 не мала. ОСОБА_15 перебувала у шлюбі із ОСОБА_7 , мали чотирьох дітей: ОСОБА_16 (в шлюбі ОСОБА_2 ), ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 . ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , його майно успадкувала його дружина ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщину після його смерті. Спадкове майно у вигляді будинку та земельних часток (паїв) в с. Ярославка Шполянського району Черкаської області вона успадкувала, але на своє ім`я не переоформила у зв`язку зі смертю. Спадкоємцями по закону після їх смерті стали їхні діти: ОСОБА_16 (в шлюбі ОСОБА_2 ), ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 . Ніхто з них спадщину після смерті батьків не прийняв. 13.10.2011 позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (баби і діда позивача). ОСОБА_16 (в шлюбі ОСОБА_2 ), ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 від прийняття спадщини відмовилися на користь позивача, подавши заяви до суду. Також позивач вказав, що правильно слід читати ім`я відповідача - ОСОБА_2 , в позовній заяві помилково вказано - ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач з`явився, позов підтримав повністю та надав пояснення аналогічні до змісту позову.

Відповідач у судове засідання з`явився, позов визнав повністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.01.2020 відкрито провадження по справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 19.03.2020 було задоволено заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 16.06.2020 відмовлено у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_18 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування та закрито підготовче провадження.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з відповіддю на адвокатський запит, наданої Відділом у Шполянському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), які видаються громадянам з колективної та інших форм власності КСП «ім. Калініна» с. Ярославка та на підставі розпорядження Шполянської райдержадміністрації від 26.11.1996 № 610 виготовлявся та видавався сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0138805 на ім`я ОСОБА_3 , про що свідчить підпис власника сертифіката про отримання сертифіката на право на земельну частку (пай) вищевказаній книзі реєстрації. Вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 138805 у Відділі не збігається (а.с. 10).

За даними відповіді на адвокатський запит, наданої Ярославською сільською радою Шполянського району Черкаської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в селі Ярославка, Шполянського району, Черкаської області згідно погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_6 , по день своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Була зареєстрована згідно будинкової книги з 26.02.1981 в будинку за адресою: с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської обл. Була головою домоволодіння, але технічної документації на будинок не виготовлялось. З ким проживала на день своєї смерті та хто здійснював поховання даної громадянки відомості в сільській раді відсутні. Громадянка ОСОБА_3 була включена в списки на отримання земельної частки(паю).В управління спадковим майном громадянки ОСОБА_3 ніхто не вступав (а.с. 11).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Ярославської сільської ради Шполянського району, ОСОБА_3 виділено земельну частку (пай) площею 3,11 га. № НОМЕР_2 , земельна ділянка знаходиться в полі № 8 згідно Схеми поділу земель колективної власності бувшого КСП ім. Калініна Шполянського району Черкаської області та сертифіката на право на земельну частку (пай). На даний час земельна ділянка знаходиться в незатребуваних паях, які орендує СТОВ «Лан». Державний акт на право власності на землю не виготовлявся і не видавався (а.с. 12).

Відповідно до рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 13.10.2011 за ОСОБА_1 було визнано право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті діда ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ярославка, Шполянського району, актовий запис про смерть №6 від 26.04.2001 по Ярославській сільській раді, Шполянського району та баби ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис про смерть №14 від 18.08.2001 по Ярославській сільській раді, Шполянського району, Черкаської області, а саме на:

- земельну частку (пай) площею 3,69 умовних кадастрових гектари, вартістю 52928 грн., розташовану на території Ярославської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлому ОСОБА_19 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР № 0138806, виданого на підставі рішення Шполянської райдержадміністрації від 26.11.1996 №610;

- земельну частку (пай) площею 3,69 умовних кадастрових гектари, вартістю 52928 грн., розташовану в адмінмежах Ярославської сільської ради, Шполянського району, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧР №0138807, виданого на підставі рішення Шполянської райдержадмінісграції від 26.11.1996 № 610 (а.с. 13).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ярославка, Шполянського району, Черкаської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 (а.с. 14).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 ОСОБА_20 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (а.с. 15).

За даними свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_9 ОСОБА_8 та ОСОБА_20 06.05.1979 уклали шлюб (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 ОСОБА_21 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 . Батьками є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 17).

Згідно зі свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_11 ОСОБА_10 та ОСОБА_21 17.05.2003 уклали шлюб (а.с. 18).

Відповідно до запису про народження №35, складеного ЗАГСом при Ярославській сільській раді 09.06.1926, ОСОБА_22 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 . Батьками є ОСОБА_23 та ОСОБА_3 (а.с. 43).

Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, № витягу 1, виконавчим комітетом Ярославської сільської ради Шполянського району Черкаької області в грудні 1954 було складено актовий запис №6 по шлюб, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_22 (а.с. 45).

Відповідно до заяв ОСОБА_2 від 09.09.2011 до Шполянського районного суду, засвідчених секретарем Веселокутської сільської ради Шполянського району Черкаської області Заярною Н.М., ОСОБА_2 відмовилася від належної їй частки в спадщині, що залишилася після смерті її батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , та її матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 63,64).

Відповідно до заяв ОСОБА_12 від 06.09.2011 до Шполянської районної державної нотаріальної контори, засвідчених секретарем Сагунівської сільської ради Журавель Н.І., ОСОБА_12 відмовився від належної йому частки в спадщині, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.65-66).

Відповідно до заяв ОСОБА_17 від 09.09.2011 до Шполянської районної державної нотаріальної контори, засвідчених секретарем Веселокутської сільської ради Заярної Н.М., ОСОБА_17 відмовився від належної йому частки в спадщині, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 67-68).

Відповідно до заяв ОСОБА_13 від 06.09.2011 до Шполянського районного суду, засвідчених секретарем виконавчого комітету Ярославської сільської ради Грами С.П., ОСОБА_13 відмовився від належної йому частки в спадщині, що залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 69-70).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частина 1 статті 4 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права.

Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Згідно зі ст.ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 07.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» 1950, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Оскільки спадкодавець, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то до відносин спадкування слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР 1963 року.

Згідно зі ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

За змістом ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно зі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_4 вступила в управління або володіння спадковим майном своєї матері ОСОБА_3 , разом з тим, в матеріалах справи наявна відповідь на запит, надана Ярославською сільською радою, згідно з якою в управління спадковим майном громадянки ОСОБА_3 ніхто не вступав (а.с. 11).

До того ж, разом з тим, в матеріалах справи, а саме в рішенні Шполянського районного суду Черкаської області від 13.10.2011, наявні відомості про те, що, крім відповідача у справі - ОСОБА_2 , у ОСОБА_4 є три сини: ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , які також є спадкоємцями ОСОБА_3 .

Відповідачем у справі було вказано, що ОСОБА_13 помер в 2018 році.

Доводи позивача про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 у встановленому порядку відмовилися від прийняття спадщини не заслуговують на увагу, оскільки в обґрунтування, вказаного позивачем, було надано заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_13 до Шполянського районного суду та Шполянської державної нотаріальної контори, датовані 2011, про те, що спадкоємці відмовляються від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 .

Тобто, вказані заяви є позицією відповідачів у справі № 2-1282/11, яка розглядалася Шполянським районним судом Черкаської області, про визнання за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті діда ОСОБА_7 та баби ОСОБА_4 .

Однак, в справі, що розглядається наразі Шполянським районним судом Черкаської області, йдеться про земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серія ЧР № 138805, тобто справа стосується спадкової маси, після смерті ОСОБА_3 , про яку стало відомо позивачу, як встановлено матеріалами справи, в 2019 році.

За наявними в матеріалах справи відомостями суд позбавлений можливості достовірно встановити коло спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , а також інші обставини справи, зокрема, чи була прийнята спадщина ОСОБА_4 - донькою померлої ОСОБА_3 , якщо так, то чи був кимось із спадкоємців зроблений заповідальний відказ та чи у строки встановлені законом, чи мав хтось зі спадкоємців право на обов`язкову частку у спадщині, що унеможливлює прийняття об`єктивного рішення у справі.

До того ж позивачем не були залучені інші, ймовірні, спадкоємці ОСОБА_3 .

Згідно зі ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Позивач не скористався, наданим йому правом щодо залучення до участі у справі співвідповідачів .

Разом з тим, відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В матеріалах справи відсутня обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом, яка повинна була бути винесена нотаріусом протягом трьох робочих днів відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Закону України «Про нотаріат», а тому позов є необґрунтованим.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій . Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст. ст. 525 -527, 548, 549, 553, 561 ЦК УРСР, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 263-265, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Шполянський районний суд Черкаської області (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) шляхом подання в 30-денний строк з дня закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) в постанові від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2" зі змінами.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складене 23.06.2020.

Суддя Н.П. Побережна