Провадження № 2/337/1281/2020
Справа № 337/2389/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Кучерук І.Г., при вирішенні питання про відкриття провадження за позовом Військової частини НОМЕР_1 НГУ до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби

в с т а н о в и в :

17.06.2020 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 НГУ до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 НГУз 23.03.2017 року по 23.06.2019 року.

В/ч НОМЕР_1 НГУ належним чином здійснювала речове забезпечення солдата ОСОБА_1 під час проходження ним військової служби за контрактом. Військовослужбовець отримував належне йому речове майно згідно норм належності та враховуючи строки експлуатації такого майна.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2018 р. № 734 «Про збиток нанесений державі» п.1 у зв`язку з направленням для проходження строкової служби з військової служби за контрактом старшого солдата за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 виник збиток державі в сумі 11818,18 грн. пов`язаний з недоносом отриманого речового майна, п.2. Начальнику фінансової служби занестизбиток, нанесений державі в книгу грошових стягнень і нарахувань в сумі 11818,18 грн. на рахунок старшого солдата Щомісяця відраховувати з грошового забезпечення даного військовослужбовців в дохід держави 25% грошового забезпечення до повного погашення збитку, нанесеного державі.

Відповідно до Довідки про здійснені відрахування та виплати фінансової служби військової частини НОМЕР_1 з ОСОБА_1 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 734 від 05.09.2018 р. за період з 01.09.2018 р. по 23.05.2019 р. були здійснені наступні відрахування на загальну суму 1099,71 грн. На момент звільнення згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 106 від 23.05.2019 р. залишок боргу складає 10718,47 грн.

Під час проходження ОСОБА_1 військової строкової служби у військовій частині НОМЕР_1 , наказом командира в/ч НОМЕР_1 НГУ від 23.05.2020 року № 106, останнього було звільнено з військової служби у запас.

Позивач просить суд прийняти цивільний позов до розгляду та відкрити провадження по справі; стягнути з ОСОБА_1 кошти за недонос речового майна у розмірі 10718,47 грн.; судові витрати покласти на ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ з 23.03.2017 року за контрактом старшим солдатом. В подальшому був направлений для проходження строкової служби.

У зв`язку з направленням для проходження строкової служби з військової служби за контрактом виник збиток в сумі 11818,18 грн. Пов`язаний з недоносом отриманого речового майна.

Наказом № 106 командира в/ч НОМЕР_1 НГУ від 23.05.2020 року, ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас.

Відповідно до Довідки про здійснені відрахування та виплати фінансової служби військової частини НОМЕР_1 , з ОСОБА_1 за період з 01.09.2018 р. по 23.05.2019 р. були здійснені відрахування на загальну суму 1099,71 грн., та на момент звільнення, залишок боргу складає 10718,47 грн.

Матеріали справи свідчать, що спір між сторонами виник під час проходження відповідачем військової служби.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються цим Законом, відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Отже, зазначені норми прямо зазначають, що військова служба є публічною службою.

Таким чином, відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, як матеріально відповідальна особа, спричинив шкоду державі в особі військової частини шляхом за недонос речового майна.

В свою чергу, встановлення правомірності дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадової особи здійснюється виключно в межах адміністративного судочинства в силу приписів ст. 19 КАС України, якою охоплюються спори щодо прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Згідно з п. 17 ч.1 ст. 4 КАС публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 4 ст. 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Таким чином, даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питанням реалізації правового статусу особи, яка перебуває на публічній службі, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди (збитків), навіть якщо притягнення такої особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про відшкодування такої шкоди(збитків) відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати від 5 грудня 2018 року у справі №11-892апп18, від 12 грудня 2018 року у справі №14-481цс18 та від 13 лютого 2019 року у справі №636/93/14-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи ту обставину, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду за правилами КАС України, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадження у справі.

Суд також роз`яснює позивачеві його право звернутись до суду з даними вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Керуючисьст. 19, 186, 258, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 НГУ до ОСОБА_1 про стягнення коштів за недонос речового майна, отриманого під час проходження військової служби відмовити.

Роз`яснити Військовій частині НОМЕР_1 НГУ, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: