КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року

справа № 754/6414/19

провадження № 22-ц/824/4036/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Лапчевської О.Ф.

при секретарі: Русинчук І.І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року ухваленого під головуванням судді Лісовської О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 в якому просив визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове про задоволення позову.

В обґрунтування своїх вимог посилається на необізнаність про наявність спадкового майна після смерті сина у вигляді акцій підприємства як на поважність причин пропуску строку прийняття спадщини. Зазначає, що спадкову справу заведено за заявою позивача в 2018 році, інших бажаючих на успадкування майна, що залишилось після смерті сина, немає. Вказує, що про смерть ОСОБА_3 дізнався лише у 2009 році. Крім того, посилається на необізнаність щодо строків подання заяви для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження підстав для поновлення строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с.116- 148).

За життя ОСОБА_3 заповітів не складав.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є його батько - позивач у справі, та дочка ОСОБА_2 - відповідач у справі.

У встановлений законом строк ніхто із спадкоємців із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори не зверталися.

16.08.2018 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до державного нотаріуса П`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Постановою державного нотаріуса від 02.04.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав пропуску ним строку для звернення із відповідною заявою ( а.с.148).

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій.

Відповідно до статті 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказував на те, що про смерть сина дізнався лише у 2009 році. Зазначав, що через незадовільний стан здоров`я та значну відстань між містами проживання позивача та померлого сина, не міг приїхати до сина щоб навідати його. Позивач тривалий час не міг звернутися до нотаріальної контори, оскільки новина про смерть сина стала для нього психотравмуючим фактором, тривалий час він перебував у пригніченому стані, його охопив стан розпачу та постійної депресії. Крім того, позивач не був обізнаний щодо строків подання заяви для прийняття спадщини.

Відповідно до висновку, який викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року, справа № 180/1163/16-ц, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Таким чином, причини пропуску строку для прийняття спадщини, зазначені в позовній заяві та апеляційній скарзі, а саме: необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, - не можуть бути визнані поважними.

Колегія суддів також погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач тривалий час (з 2002 року по 2009 рік) не цікавився сином, його місцем перебуванням та станом. Посилання апелянта на те, що ОСОБА_3 мав поїхати на заробітки до м. Москва, а тому позивачу не було відомо про місце перебування сина, не є підтвердженими.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, лікування позивача не було постійним та мало переривчастий характер, а тому останній не був позбавлений можливості своєчасно звернутись із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставини справи, оцінені надані сторонами докази, правильно застосовані норми матеріального права та не допущено порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення спору по суті, тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 02 липня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді