КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-вк/824/95/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Справа № 824/77/20

Київський апеляційний суд в складі судді Ящук Т.І., за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за заявою Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 11 березня 2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» заборгованості за кредитним договором,

встановив:

25 травня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулась до суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, посилаючись на те, що 11 березня 2020 року Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» у справі № 16/20 за позовом Кредитної спілки «СуперКредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято рішення, відповідно до якого вказаний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача: суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 7197 грн.; суму нарахованих процентів станом на 17.02.2019 року в розмірі 2445,42 грн.; суму втрат від інфляції за прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 679,84 грн.; три проценти річних від простроченого тіла кредиту у розмірі 388 грн.; три проценти річних від прострочених процентів у розмірі 102,70 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 865 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 13 677 грн. 96 коп.

У зв`язку з невиконанням рішення третейського суду заявник просив видати виконавчий лист на примусове виконання вказаного рішення третейського суду.

В судове засідання учасники (сторони) третейського розгляду не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштового відправлення, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.08.2017 року між Кредитною спілкою «СуперКредит», ОСОБА_2 (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено кредитний договір кредитної лінії № СК50/192/17/129/20СЗ, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати позичальнику фінансовий кредит в сумі 10 999,6 грн.

Також 17.08.2017 року між кредитодавцем Кредитною спілкою «СуперКредит», позичальником ОСОБА_2 та поручителем ОСОБА_1 було укладено договір поруки № СК50/192/17/129/20СЗ, відповідно до п. 1.1 якого останній зобов`язався солідарно з позичальником відповідати перед кредитодавцем за виконання зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитодавцем в тому ж обсязі, що і позичальник за повернення кредиту, сплату відсотків, можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 11 березня 2020 року у справі № 16/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит»: суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 7197 грн.; суму нарахованих процентів станом на 17.02.2019 року в розмірі 2445,42 грн.; суму втрат від інфляції за прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 679,84 грн.; три проценти річних від простроченого тіла кредиту у розмірі 388 грн.; три проценти річних від прострочених процентів у розмірі 102,70 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 865 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 13 677 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів оскарження рішення третейського суду з підстав, передбачених цим Законом, та доказів добровільного виконання рішення третейського суду матеріали справи не містять.

Провадження у справах про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів визначено главою 4 розділу IX ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 485 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 486 цього Кодексу.

Статтею 486 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу виконавчого листа рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею виконавчого листа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні підстави визначені у ч.6 ст.56 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про третейські суди» третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Відповідно до ст. 5 цього Закону юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Наявні матеріали не містять підстав, встановлених ст. 486 ЦПК України, для відмови у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

З матеріалів справи не вбачається, що на день розгляду заяви рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 11 березня 2020 року скасовано.

Зі змісту кредитного договору, договору поруки та характеру правовідносин, що виникли між сторонами, вбачається, що вказаний спір підвідомчий третейському суду.

Строк для звернення за видачею виконавчого документа заявником не пропущено.

Згідно з п. 4.2 договору поруки № СК50/192/17/129/20СЗ від 17 серпня 2017 року спори, пов`язані з даним договором вирішуються шляхом розгляду їх Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» відповідно до його регламенту.

Третейська угода недійсною не визнана. Рішення третейського суду не містить способу захисту прав та охоронюваних інтересів, який не передбачений законом. Судом також не встановлено невідповідності складу третейського суду вимогам закону.

Враховуючи викладене, заява Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 11 березня 2020 року підлягає задоволенню.

З ОСОБА_1 також на користь Кредитної спілки «СуперКредит» підлягає стягненню 1051 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви.

Керуючись ст. ст. 485, 486, 487 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву Кредитної спілки «СуперКредит» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду - задовольнити.

Видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Право та обов`язок» від 11 березня 2020 року, ухваленого в складі одного третейського судді Логош Т.В., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит»:

- суму несплаченого тіла кредиту в розмірі 7197 грн.; суму нарахованих процентів станом на 17.02.2019 року в розмірі 2445,42 грн.; суму втрат від інфляції за прострочення повернення тіла кредиту в розмірі 679,84 грн.; три проценти річних від простроченого тіла кредиту у розмірі 388 грн.; три проценти річних від прострочених процентів у розмірі 102,70 грн.; суму сплаченого третейського збору в розмірі 2000 грн.; суму понесених витрат на правову допомогу у розмірі 865 грн., що разом складає суму коштів в розмірі 13 677 грн. 96 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «СуперКредит» суму сплаченого судового збору - 1051 грн.

Дані сторін третейського спору:

Кредитна спілка «СуперКредит» (місцезнаходження: 02140, м. Київ, пр. Григоренка, 39-Б оф. 123, );

ОСОБА_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Ухвала суду може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Верховного Суду через Київський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Ящук Т.І.