ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/338/20
Провадження № 2/210/953/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

за участю:

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживача, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є споживачем послуг з постачання холодної та гарячої води та водовідведення, які надає відповідач.

26.12.2014 року працівниками відповідача у квартирі позивача встановлений лічильник марки ЛК-15х, заводський номер НОМЕР_1 , який враховує спожиту воду.

02.12.2014 року лічильник пройшов останню державну повірку перед таким встановленням. Міжповірочний інтервал для лічильника спливав 02.12.2017 року. На день складання позовної заяви лічильник для проведення чергової державної повірки не знімався. За період після 02.12.2017 року він своєчасно сплачує заборгованість за спожиту воду за показами лічильника. Відповідач за той же період нараховує йому заборгованість за спожиту воду не за показами лічильнику, а за нормативами (нормами) водоспоживання та водовідведення, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року за № 367, введеними в дію з 01.01.2013 року. Тобто, нараховує значно більшу суму.

Він у період після 02.12.217 року неодноразово звертався з приводу протиправного нарахування заборгованості за спожиту воду не за показами лічильнику, а за нормативами (нормами) водоспоживання та водовідведення, затвердженими рішенням виконавчого, але відповідач відмовлявся від задоволення вимоги споживача та продовжував нараховувати заборгованість на підставі нормативів. Відповідно нормативно правових актів, які регулюють дані відносини, саме виконавець повинен був організувати своєчасну повірку лічильнику.

Тому, просить суд зобов`язати відповідача КП «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок оплати за послуги централізованого достачання холодної води та водовідведення житлової квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 за період з 02.12.2017 року до набрання чинності рішення за цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі. Скористався правом надання відповіді на відзив на позовну заяву.

Представник відповідача КП «Кривбасводоканал» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви пор відкладення розгляду справи не надавав. Скористався правом надання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, відзиві, відповіді на відзив, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг із водопостачання холодної води та водовідведення у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Дані обставини визнані сторонами, а тому в розумінні ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Згідно з Закону України від 10 квітня 2014 р. № 1198-УІ1 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01 квітня 2014 року КП «Кривбасводоканал» взяло на себе функцію виконавця послуг з надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення в частині нарахувань та обліку для мешканців багатоквартирних будинків, в тому числі і в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

У квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено прилад обліку холодної води марки ЛК-15Х, заводський № НОМЕР_2 , який пройшов державну повірку 02.12.2014 року та на підставі результатів повірки засіб вимірювальної техніки визнано придатним до застосування, наступний термін державної повірки 02.12.2017 року, що підтверджено Свідоцтвом про повірку засобу вимірювальної техніки №Т-СП-01-16569/14 (а.с. 13,14).

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року визначено, що засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця.

Про необхідність проведення повірки засобів обліку води через міжповірочний інтервал зазначено в кожному технічному паспорті (керівництві з експлуатації), свідоцтві про проведення повірки, а також у акті опломбування лічильника.

Пунктом 5.6.1. Національного стандарту України «Про організацію та порядок проведення повірки засобів вимірювальної техніки» ДСТУ 2708:2006 встановлено, що результати первинної, періодичної та позачергової повірки, вимірювання та інші дані, отримані під час проведення повірки, має бути задокументовано відповідно до методики повірки.

Пунктом 5.6.2. зазначеного вище стандарту встановлено, що позитивні результати первинної, періодичної та позачергової повірки засобів вимірювальної техніки засвідчують відбитком повірочного тавра на засобі вимірювальної техніки і (або) свідоцтвом про повірку чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів.

Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності - Мінекономрозвитку.

Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що знаходяться в експлуатації, та які мають чинні свідоцтва про повірку, наступну повірку слід проводити у строк, що не перевищує термін чинності цього свідоцтва.

Згідно з ст. 41 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Відповідно до п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Судом встановлено, що строк повірки водолічильника марки ЛК-15х за адресою: АДРЕСА_2 , настав 02.12.2017 року, проте споживачем не було вчинено дій щодо проведення наступної державної повірки, а тому даний прилад КП «Кривбасводоканал» був знятий з абонентського обліку з 01.03.2018 року та нарахування за послугу з централізованого водопостачання та водовідведення ОСОБА_1 було здійснено за нормативами (нормами) водоспоживання, затверджених рішенням Виконавчого Комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року №367 та введеними в дію 01.01.2013 року (а.с. 14, 15).

Між тим, споживача ОСОБА_1 про вище наведені дії неодноразово було повідомлено, та роз`яснено про необхідність проведення повірки лічильника холодного водопостачання, що підтверджено листами КП «Кривбасводоканал» № 3829 від 08.05.2018 року, № 2453-01 від 29.06.2018 року, № 8507 від 02.10.2018 року, надісланих споживачу на його звернення (а.с. 15, 18, 20).

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що повірка лічильника повинна була здійснюватися за рахунок КП «Кривбасводоканал», суд оцінює критично з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. 5 ЦК України до застосування підлягають акти цивільного законодавства, що регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Дійсно, відповідно до Постанови НКРЕКП від 26.11.2015 №2868 у КП «Кривбасводоканал» до 28.11.2017 року діяли тарифи на послуги централізованого водопостачання та водовідведення, до складу яких були включені витрати на проведення планових періодичних повірок лічильників води.

Однак, відповідно ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який набрав чинності 02.08.2017 року та Постанови НКРЕКП №1344 від 02.11.2017 року «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 26 листопада 2015 року № 2868», національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, виконала перерахунок вартості тарифів та вилучила з них витрати, пов`язані з обслуговуванням та повіркою загальнобудинкових та індивідуальних засобів обліку, тим самим поклавши обов`язок на власника індивідуального засобу обліку води за власний рахунок здійснювати їх періодичну повірку, обслуговування та ремонт, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки.

Отже, таким чином станом на 02.12.2017 року (тобто на день, в який наступив строк чергової повірки лічильника ОСОБА_1 ), повірка та ремонт засобів квартирних приладів обліку води, які знаходяться у власності фізичних осіб, здійснюватиметься за кошти абонентів.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), плата за послуги нараховується щомісячно.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, серед обов`язків споживача оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а одним із обов`язків виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору.

Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи з загальної площі квартири, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими тарифами. Наймач зобов`язаний самостійно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Згідно пунктів 17, 18, 21 Правил, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилаються позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, то суд прийшов до висновку про відмову у їх задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 57, 58 Конституції України, ст. ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 7-81, 141, 258, 259, 263 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про захист прав споживача залишити без задоволення.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко