Справа № 453/737/20
№ провадження 2-о/453/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Сколе Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис строком на 6 (шість) місяців із застосуванням до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заходів тимчасового обмеження його прав та покладенням на нього наступних обов`язків: заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 ; заборони наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ; заборони вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб .

В обґрунтування заяви покликається на те, що вона з ОСОБА_2 вже близько 20 років проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу в її будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Протягом останніх 10 років ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, вчиняє постійні сварки, які супроводжуються образами ОСОБА_1 , погрозами розправою та приниженнями. В ході конфліктів виганяє її з будинку, а тому змушена ночувати в сусідів. Також зазначила, що зверталася за допомогою до правоохоронних органів, внаслідок чого відносно ОСОБА_2 були складені протоколи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу. У зв`язку з чим звернулися до суду з проханням видати обмежувальний припис.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , підтримала вимоги викладені в заяві, надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису та просила таку задоволити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Павкович О.В. заяву підтримала, просить таку задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи наведене суд вважає, що справу слід слухати у його відсутності на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з положеннями п.5 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти;

Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 24 та п.1 ч.1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю дочками, сином та своїм внуками у будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається із матеріалів справи, заявник неодноразово зверталась із заявами до Сколівського ВП ГУНП у Львівській області, у зв`язку із чим ОСОБА_2 три рази притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КупАП (Вчинення домашнього насильства).

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , є високим вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника.

Суд погоджується із доводами заявниці, що саме наведені нею у заяві заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника, у зв`язку з чим заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ухвалив :

заяву ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Видати обмежувальний припис, яким заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом шести місяців:

-перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

-наближатися на відстань 50 метрів до місця проживання (перебування), ОСОБА_1 , що у АДРЕСА_1 ;

-вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Допустити рішення суду до негайного виконання.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Сколівського районного суду Ю.Є. Ясінський

Львівської області