Справа № 266/3405/17
Провадженя№ 2-др/266/1/20
27.05.2020 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:
головуючого-судді - Курбанової Н.М.,
при секретарі - Макогон С.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача Акціонерного товариства «ОТП Банк» Лобачевського А.В. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення зобов`язання, розірвання договору та відшкодування збитків,
Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя від 18 червня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення зобов`язання, розірвання договору та відшкодування збитків, залишено без розгляду, у зв`язку неодноразовими не явками позивачів до суду без поважних причин.
ОСОБА_1 до суду надав заяву про розгляд заяви про винесення додаткового рішення у його відсутність, вважає дану заяву такою, що не відповідає обставинам справи.
Учасники справи, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду заяви про винесення додаткового рішення до суду не з`явилися.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вивчивши матеріали справи, надані стороною відповідача докази щодо витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 5 ст.142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
За приписами ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 ЦПК України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
В провадженні Приморського районного суду м. Маріуполя області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення зобов`язання, розірвання договору та відшкодування збитків, зарахувавши суму у розмірі 658 536,87 доларів США, як погашення ОСОБА_2 повного боргу по кредитним договорам № СМ-SМЕ 107/078/2008 від 04.03.2008року, зобов,язання ПАТ «ОТП Банк» виплатити ОСОБА_1 завдані йому збитки у сумі 342 074,52 долари США.
Ухвалою суду від 18 червня 2019 року зазначену позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку неодноразовими не явками позивачів до суду без поважних причин. Ухвала суду набрала законної сили та не оскаржувалася.
В ході слухання справи 18.03.2019 р. представник відповідача надав клопотання про вирішення питань стосовно судових витрат разом з копією договору про надання юридичних послуг з додатками, актами виконаних робіт з платіжними дорученнями, виписками з особового рахунку, копією довіреності та копією свідоцтва, посилаючись на те, що по справі призначались і відкладались 12 судових засідань з причини неявок позивачів та за їх заявами про відкладення справи.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач, заперечуючи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, клопотання про зменшення витрат суду не заявив, обгрунтування своїх заперечень суду не навів.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу відповідачем суду надано: копію договору про надання юридичних послуг від 04.05.2016р. з додатками, укладений між АТ «ОТП Банк» та адвокатом Безухом А.М., акти виконаних робіт з платіжними дорученнями, виписки з особового рахунку, копію свідоцтва про право зайняття адвокатської діяльністю (а.с. 214-248).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у п.95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Поряд з цим, виходячи з приписів ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат за одне судове засідання на оплату правничих послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та наданими ним послуг; часом, витраченим на надання відповідних послуг; обсягом наданих адвокатами послуг та ціною заявленого позивачем позову.
Судові засідання на вказані в клопотання дати 01.12.2017 року, 08.06.2018 року не призначалися, сторони в судові засідання не викликалися та зазначені дати судових засідань відповідачем зазначено помилково.
В судові засідання 24.04.2018 року та 04.12.2018 року сторони не з,явилися, справа слуханням була відкладена, 02.11.2018 року суддя виконували обов,язки слідчого судді при розгляді клопотань про проведення невідкладних слідчих дій, тому судове засідання в режимі - відеоконференції не відбулося, 21.01.2019 року суддя знаходилась в нарадчій кімнаті, тому судове засідання в режимі відеоконференції за участю відповідача та позивача не відбулося.
Отже, аналізуючи норми чинного законодавства та встановлені по справі обставини, суд вважає необхідним стягнути витрати на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами у рівних частках, з врахуванням фактично призначених та проведених судових засідань.
Керуючись ст. ст. 133,137, 142, 270ЦПК України, суд,-
Заяву представника відповідача АТ «ОТП Банк» Лобачевського А.В. про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про припинення зобов`язання, розірвання договору та відшкодування збитків - задовольнити.
В іншій частині вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Курбанова Н. М.
Відомості щодо учасників справи:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
АДРЕСА_1 , 1978р.н., РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1