Справа № 342/234/20
Провадження № 2/342/328/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Петруняк Н.А., позивачки ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житлового приміщення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить виселити відповідача з житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Позовні вимоги мотивувала тим, що житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , вона успадкувала за заповітом після смерті своєї бабусі на підставі рішення Городенківського районного суду від 05.12.2008, яке набрало законної сили. Згідно витягу з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно № 23729206 від 01.09.2009 будинок належить позивачці на праві приватної власності. Відповідач був її співжителем. У 2011 році на його прохання позивачка тимчасово зареєструвала відповідача у власному житловому будинку, так як без прописки він не міг влаштуватися на роботу. У 2012 році стосунки між сторонами погіршилися, відповідач почав зловживати спиртним та, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно вчиняти конфлікти. З часом його пияцтво усугубилося, а поведінка стала неконтрольованою: він повибивав в будинку всі вікна, повиламував дверні ручки з усіх дверей, виламав вхідні двері, розбив пральну машинку. Без дозволу відповідач забрав належні позивачці золоті прикраси та пропив. Літом 2012 року позивачці зателефонувала жінка, яка повідомила, що відповідач за 4 тис. грн. продав їй належний позивачці автомобіль «Таврія». Позивачка була вимушена повернути тій жінці гроші, щоб забрати свій автомобіль, до придбання якого відповідач не мав відношення. Внаслідок протиправної поведінки відповідача позивачка звернулася до суду з позовною заявою про його виселення. Рішенням Городенківського районного суду від 11.05.2016, яке набрало законної сили, відповідача виселено з житлового будинку позивачки без надання іншого житлового приміщення. Восени 2017 року сторони відновили стосунки. Відповідач вибачався, обіцяв змінити своє ставлення до позивачки, влаштуватися на роботу. Він попросив позивачку повторно зареєструвати його у своєму будинку для того, щоб міг офіційно влаштуватися на роботу. Протягом певного часу відповідач виправив свою поведінку, допомагав позивачці у веденні домашнього господарства, ходив на підробітки. Так було до тих пір, поки не почав знову зловживати спиртним. Його поведінка знову стала агресивною, він почав принижувати та ображати позивачку, наносити побої, руйнувати майно. 25 березня 2019 року позивачка подала в Городенківський відділ поліції заяву про вчинення сімейного насилля. Дільничний офіцер поліції відібрав пояснення та повідомив, що оформить матеріали про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Оскільки всі гроші відповідач пропивав, а платіжки з ДВС приходили до позивачки за місцем реєстрації відповідача, то позивачка відмовилася писати протокол-заяву. Через два дні відповідач вчинив черговий дебош, внаслідок якого позивачка була змушена звернутися за медичною допомогою до Сороківської лікарської амбулаторії. У листопаді 2019 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, відповідач побив позивачку, спричинивши їй легкі тілесні ушкодження. Городенківським ВП Коломийського ВП було відкрите кримінальне провадження № 0000214 про обвинувачення відповідача у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України. Після цих подій позивачка вигнала відповідача з дому. Однак, напиваючись він повертався знову, мотивуючи свої дії тим, що прописаний за цією адресою. Коли справа про його обвинувачення була призначена до розгляду в Городенківському районному суді, відповідач запевнив позивачку, що «випишеться» з її будинку, тільки щоб вона не наполягала на його засудженні. Позивачка погодилася, подала до суду заяву, на підставі якої ухвалою Городенківського районного суду від 03.01.2020 кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 закрите у зв`язку з їх примиренням. Однак, відповідач не знявся з реєстрації з будинку позивачки, продовжує тероризувати її. Інформаційною довідкою Городенківського ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області підтверджується, що відповідач сім разів притягувався до адміністративної відповідальності за пиятику та насильство в сім`ї. У квітні 2015 року відповідач взятий на облік як правопорушник, схильний до насильства в сім`ї. Крім того, був судимий Городенківським районним судом за крадіжки запчастин. Таким чином, щодо відповідача неодноразово застосовувалися заходи впливу інстанціями (судом, поліцією, сільською радою), однак він належних висновків не зробив та продовжує протиправну поведінку. Відповідач участі у витратах по утриманню житлового господарства не приймає. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, систематично нищить будинок та майно, які йому не належать. Своєю аморальною поведінкою відповідач зробив умови проживання непридатними для нормального життя. Відповідач фактично не є членом сім`ї позивачки, веде паразитичний спосіб життя, нищить належне позивачці майно, порушує спокій та нормальний устрій членів сім`ї позивачки. Змінити реєстрацію місця проживання та виселитися з будинку позивачки відповідач не бажає, що змушує позивачку звернутися до суду з даним позовом.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених в позові підстав, просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав. Пояснив, що він перебував в АТО, деякий час лікувався в психлікарні, тому вчиняв дебоші в належному позивачці житловому будинку.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно копії витягу № 23729206 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 01.09.2009 обласним комунальним підприємством «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_3 Ганна ОСОБА_4 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 на підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2008 по справі № 2-770/2008, яке набрало законної сили 16 грудня 2008 р.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 11 травня 2016 р. по справі № 342/313/16-ц (провадження № 2/342/296/2016), яке набрало законної сили 01 червня 2016 р., відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виселено з житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Із довідок, виданих виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області № 117 від 27.03.2019, № 62 від 12.02.2020, вбачається, що співмешканець позивачки відповідач ОСОБА_2 , 1976 року народження, зареєстрований в господарстві по АДРЕСА_1 суду та входить в склад сім`ї позивачки; крім того в даному господарстві зареєстровані та входять в склад сім`ї ОСОБА_1 : син ОСОБА_5 , 1981 р.н., невістка ОСОБА_6 , 1989 р.н., внучка ОСОБА_7 , 2009 р.н., внук ОСОБА_8 , 2014 р.н.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім`ї власника будинку зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку та брати участь у витратах по утриманню будинку, придомової території та проведенню ремонту.

Копіями квитанцій про оплату за електричну енергію та спожитий природний газ підтверджується, що позивачка ОСОБА_1 сплачує за комунальні послуги, надані їй за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач участі у витратах по утриманню даного житлового господарства не приймає.

Згідно ст.ст. 386, 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, захист його права здійснюється судом.

Згідно з вимогами ст.157 ЖК України членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Частиною 1 ст. 116 ЖК України встановлено: якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (Пункт 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.1992) при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Як вбачається з витягу з АІС «АРМОР», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.04.2015 притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та взятий на облік у Городенківському відділенні поліції Коломийського відділу ГУНП в Івано-Франківській області як сімейний насильник. Крім того, ОСОБА_2 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності: 28.01.2017 за ч.1 ст.130 КУпАП, 28.01.2017 за ч.1 ст.126 КУпАП, 25.03.2019 за ч.1 ст.178 КУпАП, 21.11.2019 за ч.2 ст.178 КУпАП, що стверджується інформацією телекомунікаційної системи «Інформаційнний портал національної поліції», виданою 18.02.2020 Городенківським ВП Коломийського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області № 1370/57/01-20. Про те, що відповідач ОСОБА_2 вчиняв відносно своєї співмешканки позивачки ОСОБА_1 насильницькі дії фізичного та психологічного характеру свідчать копії заяв позивачки до Городенківського ВП від 25.09.2019 та копії її пояснень від 25.09.2019.

Копією ухвали Городенківського районного суду від 03 січня 2020 р. по справі № 342/1423/19 (провадження № 1-кп/342/63/2020), яка набрала законної сили 11 січня 2020 р., стверджується, що в провадженні суду перебувало кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Із змісту даної ухвали вбачається, що ОСОБА_2 обвинувачувався в умисному заподіянні ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 21 год. в АДРЕСА_1 легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_1 . На підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою ОСОБА_2 було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження щодо нього закрито у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

В зв`язку з наведеним, суд приходить до переконання, що відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід виселити із житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення, оскільки він, проживаючи в даному будинку, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим проживання разом з ним інших членів сім`ї, а вжиті заходи попередження та громадського впливу не дають позитивних результатів.

На підставі ст. ст. 116, 156, 157 Житлового кодексу України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України», ст.ст. 386, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 76-82, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальний строк, визначений ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 26.06.2020.

Суддя: Ничик Г. І.