Провадження № 2/234/629/20
13 травня 2020 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Антонюка Д.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
30.10.2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги позивачі обґрунтували тим, що в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної часткової власності, з 11.02.2009 року зареєстрований ОСОБА_3 .. З травня 2009 року відповідач почав проживати за адресою: АДРЕСА_2 , та з цього часу в квартирі позивачів не проживає, спільне господарство з ними не веде, будь-якої матеріальної допомоги на сплату комунальних послуг і на утримання господарства не надає, що є підставою для визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою.
В судове засіданні позивачі та їх представник ОСОБА_4 не з`явилися, надали суду заяви про підтримання позовних вимог, просили розглянути справу у їх відсутності і не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 , повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, повторно не з`явилася в судове засідання та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву у визначений строк не надав, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивачів ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить позивачам на праві спільної сумісної власності, а саме ОСОБА_1 належить - 1/3 частка квартири на підставі договору дарування від 14.10.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори Чумаковою О.І. (реєстровий №2549), а ОСОБА_2 належить 2/3 частки квартири на підставі Свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації Гормолокозавода 06.05.1993 року.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_3 в квартирі за місцем реєстрації з травня 2009 року підтверджується Актом про не проживання, посвідченого головою комітету мікрорайону №5 Мазницею В.А. від 29.08.2019 року.
У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, позивачі, як співвласники квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України мають право володіти, користуватися та розпоряджатися нею на власний розсуд, використовувати її для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивачів згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і вони не можуть бути протиправно його позбавлений.
Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_3 як член сім`ї зареєстрований в квартирі, що на праві власності належить позивачам, в якій без поважних причин не проживає з травня 2009 року, чим порушує право позивачів як власників.
Таким чином, право позивачів як власників квартири порушені і вони, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України мають право вимагати визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Щодо обраного позивачами способу захисту порушеного права - визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі і будуть достатніми для повного захисту права позивачів шляхом подальшого зняття ОСОБА_3 з реєстраційного обліку.
За наведених обставин позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою підлягають задоволенню повністю.
Оскільки, позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь позивачки ОСОБА_1 ..
Керуючись ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 2, 19, 141, 223, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн..
На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне судове рішення складено 22.05.2020 року.
Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський