Справа № 426/5440/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 червня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вітер І.П.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Луганська область, м. Сватове, майдан Злагоди, буд. 25,-

Встановив:

Адвокат Осьмак Я.В., яка діє в інтересах заявника ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та встановити факт смерті громадянки України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Луганську Луганської області внаслідок двобічної деструктивної пневмонії з абсцесами. В обґрунтування заяви вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Луганську Луганської області померла мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.03.2020 року заявнику було видано медичне свідоцтво про смерть № 79 та довідка про причину смерті. Заявником було здійснено поховання померлої, що підтверджується довідкою від 11.03.2020 року. Під час консультації зі спеціалістами відділу державної реєстрації актів цивільного стану, заявнику було роз`яснено право звернутися до суду для встановлення факту смерті, оскільки відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, яка видана закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Таки чином, медичне свідоцтво про смерть, яке видане на території тимчасово непідконтрольній українській владі, є недійсним та позбавляє права оформити свідоцтво про смерть належного зразку для отримання допомоги на поховання та оформлення документів на спадщину. Під час збору документів для оформлення свідоцтва про смерть належного зразку, виявилося, що заявник не має документального підтвердження родинних відносин із матір`ю, оскільки двічі укладала шлюб та двічі його розривала, під час проведення бойових дій на території м. Сорокине Луганської області нею було втрачено відповідні документи. Відповідно до свідоцтва про народження заявника, серії НОМЕР_1 , яке видане бюро РАЦС м. Краснодону, дитина визначена як«Титиева ОСОБА_3 », матір`ю якої є ОСОБА_4 . Звернувшись із запитом до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та м. Голубівка Головного територіального управління юстиції у Луганській області, було надано відповідь, що за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 84, складений Сорокинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Актового запису про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не виявлено. Водночас, оскільки вказані обидва шлюби були укладені у м. Суходольську Луганської області, яке зараз знаходиться на тимчасово непідконтрольній українській владі території, заявник звернулася до Краснодонського міськрайонного відділу запису актів цивільного стану та отримала довідку № 14.1/753-11.12-03 про укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 21.08.1995 року, актовий запис № 84, вказаний шлюб було розірвано 15.10.2002 року, актовий запис № 408 та довідку № 94/13.1.12.12-03 від 21.03.2017 року про укладення шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказаний шлюб було розірвано 29.06.2006 року, актовий запис № 306. Встановлення даного факту родинних відносин необхідне заявнику для прийняття спадщини та отримання свідоцтва про смерть.

Заявник та її представник в судовому засіданні участі не брали, адвокат Осьмак Я.В. надала до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заяви наполягають (а.с. 30).

Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судовому засіданні участі не брав, надавши заяву про розгляд справи на розсуд суду та у відсутність представника (а.с. 31).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутність учасників справи та їх представників, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № 197/21.13-115 від 27.05.2020 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис № 84, складений 21.08.1995 року Сорокинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального міністерства юстиції (м. Харків) про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 17).

Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, серії НОМЕР_2 , виданого 15 жовтня 2002 року Відділом реєстрації громадянського стану Краснодонського міського управління юстиції Луганської області, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було розірвано 15.10.2002 року, актовий запис № 408, прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с.27).

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) № 190/21.13-115 від 12.06.2020 року, за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян актового запису про шлюб між ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_8 не виявлено (а.с. 34).

З копії паспорту заявника ОСОБА_1 вбачається, що на десятій сторінці паспорту наявна позначка про укладення шлюбу заявника з ОСОБА_8 . Також згідно копії паспорту заявника, шлюб між нею та ОСОБА_8 було розірвано 29 червня 2006 року, актовий запис № 306 (а.с.26). Також, на підтвердження цього заявником було надано довідку № 94/13.1.12.12-03, видану 21 березня 2017 року в м. Сорокине (Краснодоні), про те, що 27 грудня 2002 року у виконавчому комітеті Молодогвардійської міської ради Луганської області зареєстровано укладення шлюбу між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , актовий запис № 173, прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_11 » (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мовою оригінала ОСОБА_12 ) в графі «мати» зазначено (мовою оригіналу) ОСОБА_4 (а.с.8).

Як вбачається з копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Сухобезводне Семенівського району Горківської області російською мовою її прізвище зазначено як « ОСОБА_12 » (а.с.11).

Таким чином, труднощі з підтвердженням родинних відносин між заявником та її матір`ю ОСОБА_2 виникли внаслідок втрати заявником оригіналу свідоцтва про укладення шлюбу заявника з ОСОБА_8 .

Крім того, встановлення факту родинних відносин для заявника має юридичне значення, так як вона не може зареєструвати факт смерті матері та реалізувати своє право на спадщину за законом.

Що стосується, встановлення факту смерті, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську Луганської області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 10 березня 2020 року заявник отримала Лікарське свідоцтво про смерть № 79 від 10.03.2020 року (а.с. 12).

Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заявнику було надано відмову № 198 від 04.06.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 у відповідності до вимог чинного законодавства на тій підставі, що до заяви про державну реєстрації смерті не додано документів встановленої форми про смерть, які передбачені ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (а.с.18).

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, законодавством України визначено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, встановлених законом, зміна імені, смерть відповідно до Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та інших актів законодавства.

Відомості про смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженогоПостановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 № 1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: - лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); - фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; - рішення суду про оголошення особи померлою; - рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час.

Місто Луганськ Луганської області відповідно до законодавства України є тимчасово окупованою територією (Указ Президента України від 14.04.2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» введено в дію вказане рішення Ради Нацбезпеки і оборони України, Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року № 254, Розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»).

Таким чином, встановлення факту смерті ОСОБА_2 має юридичне значення, оскільки надасть заявнику право на проведення державної реєстрації смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Також, суд бере до уваги і практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» має застосовуватися при розгляді справ як джерело права.

Суд, оцінюючи інформацію, яка міститься в довідці про укладення шлюбу № 94/13.1.12.12-03 від 21.03.2017 року лікарняному свідоцтві про смерті № 79 від 10 березня 2020 року, приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до національного законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права під час розгляду справ проти Туреччини (зокрема, Loizidou v. Turkey, Cyprus v. Turkey), проти Молдови та Росії (зокрема, Mozer v/ the Republic of Moldova and Russia, Ilascu and Others v. Moldova and Russia), грунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі Cyprus v. Turkey, ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, закладами охорони здоров`я), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток, можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, під час розгляду справ у порядку статті 317 ЦПК України.

За таких обставин, аналізуючи надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, оскільки в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог щодо встановлення фактів родинних відносин та смерті є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними. Факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луганську Луганської області, підтверджується також письмовими доказами, а саме: медичною документацією на ім`я ОСОБА_2 , документами щодо організації поховання ОСОБА_2 (а.с.12, 14-15) та у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованих осіб, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 4, 76, 81, 258, 259, 263-265, 293-294, 315, 317, 354 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 про встановлення факту родинних відносин та факту смерті, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), місцезнаходження: Луганська область, м. Сватове, майдан Злагоди, буд. 25 задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є дочкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що народилася в с. Сухобезводне Семенівського району Горківської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Луганську Луганській області.

Роз`яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення суду в частині встановлення факту смерті підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 19 червня 2020 року.

Суддя А.С.Река