10 червня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Фазикош О.В., за участі секретаря судового засідання Торчинович Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - ОСОБА_3 , третього відповідача - ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 10.06.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 19.06.2020 року.
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - ОСОБА_3 , третього відповідача - ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири володіє квартирою АДРЕСА_1 , що підтверджує витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності. Однак, після укладення вищевказаного договору, виявилось, що окрім неї та її сім`ї, в даній квартирі зареєстровано місце проживання осіб, котрі з 2017 року фактично не проживають в належній позивачеві квартирі, а саме: Відповідача 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; Відповідача 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Відповідача 3: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач вказує, що починаючи з 05.07.2017 року їй або ж членам її сім`ї взагалі невідоме фактичне місцезнаходження чи будь які відомості щодо відповідачів, що унеможливлює вирішення питання в позасудовому порядку. Враховуючи, що відповідачі не проживають за місцем реєстрації та не несуть жодної майнової участі в обслуговуванні будинку, на позивача та членів її сім`ї покладається надмірний обов`язок сплачувати більшу плату за комунальні послуги, що в свою чергу призводить до порушення прав позивача як законного власника квартири та створює перешкоди у вільному користуванні належним їй майном.
Враховуючи вищенаведене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради.
В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. На адресу суду надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить такі задовольнити. Заперечень про вирішення справи з постановлення заочного рішення не подавали.
Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Відзив на позовну заяву не подали.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання повторно не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Пояснень по справі не подавали, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ураховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не з`явився, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Представник відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законами України.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім`ї власника будинку (квартири) зобов`язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і при домової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім`ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, діти, батьки власника, інші особи, якщо вони постійно проживають з власником і ведуть з ним спільне господарство). Відповідно до ст. 71 ЖК України за тимчасової відсутності наймача або членів сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім ' ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк, за заявою відсутнього, може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Тимчасова відсутність особи може бути безперервною, але не повинна перевищувати шести місяців.
Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. Тимчасова відсутність наймача, членів його сім`ї не потребує згоди інших членів сім`ї. Не має значення і причина відсутності, якщо остання не перевищила шість місяців.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 91255714 від 05.07.2017 та копією договору купівля продажу квартири від 05.07.2017, посвідченим нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кузьо Г.В., зареєстрований в реєстрі за №852.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Позивач посилається на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані, але з 2017 не проживають відповідачі по даній справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , що підтверджено долученою довідкою ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ» вих.№2383 від 09.12.2019 та складеним Актом про фактичне місце проживання ТОВ «НАШ-ДОБРОБУТ» від 09.12.2019, у якому сусідами - мешканцями будинків АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_6 , підтверджено, що Відповідачі зареєстровані, але не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , з 2017.
Позивач вказує, що відповідачі створюють перешкоди у користуванні житлом та порушують права позивача як власника квартири.
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 155 ЖК України встановлені гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок (квартири), а саме жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Такі ж гарантії встановлені і ст. 321 ЦК України, згідно якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом норм матеріального права, зокрема, ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України правом користування житлом, якій знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи, що ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачі не мають права порушувати законні права на володіння та користування належною позивачу квартирою.
Враховуючи зазначене, оскільки відповідачі не є власниками будинку, участі в оплаті комунальних платежів не приймають, самостійно дій щодо зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою не здійснюють, що порушує права власника житла, тому суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо позбавлення відповідачів права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають до задоволення.
Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 18, 76, 81, 258, 259, 260, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до першого відповідача - ОСОБА_2 , другого відповідача - ОСОБА_3 , третього відповідача - ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 256,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 256,13 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 256,13 грн.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Перший відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Другий відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Третій відповідач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош