КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 379/1218/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6338/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року м. Київ

колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

при секретарі Маштаковій Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Даценко» про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) та поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» на додаткове рішення Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Зінкіна В.І.,-

встановила:

У вересні 2018 року ТОВ «Інтерагроінвест», що є правонаступником СП «Світанок», звернулося до суду з названим позовом.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 15 січня 2020 року у задоволенні названого позову відмовлено.

20 січня 2020 року представником ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» подано заяву про ухвалення додаткового рішення.

Заявник просив стягнути з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрати на професійну правничу допомогу у справі № 379/1218/18 у розмірі 25 900 грн 00 коп.

Додатковим рішенням Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року відмовлено у повному обсязі у стягненні з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» просить додаткове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 25 900 грн 00 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Інтерагроінвест» зазначило, що додаткове рішення суду законне, обґрунтоване, ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ТОВ «Інтерагроінвест» проти апеляційної скарги заперечила.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у стягненні витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив із того, що з наданих заявником документів, а саме: ордеру, договору, платіжних доручень, неможливо встановити по якій саме справі надано правову допомогу, а також отримані кошти. Крім того, докази витрат на професійну правничу допомогу не направлені позивачу.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником ОСОБА_1 та ФГ «Даценко» надано: ордер на надання правничої допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу по справі № 379/1218/18, роздруківка карти Google, акт приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги до договору 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року, договір 01/12-2018 про надання професійної правничої допомоги від 27 листопада 2018 року, додатковуугоду № 1/2 від 28 листопада 2019року, додаткову угоду № 1/1 від 28листопада 2019 року,додаток № 4 до договору про надання правової допомоги 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року, меморіальний ордер від 16 січня 2020 року (призначення платежу: ФГ «Даценко» за юридичні послуги згідно договору 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року, участь у справі 379/1487/18 Гавриш, 379/1218/18 Криворогова), платіжне доручення № 91від 25 березня 2019 року (призначення платежу: за юридичні послуги згідно договору № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року),платіжне доручення № 67 від 15 лютого 2019 року (призначення платежу: за юридичні послуги згідно договору № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року), платіжне доручення № 54 від 04 січня 2019 року (призначення платежу: за юридичні послуги згідно договору № 01/12-2018 від 27 листопада 2018 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відзиву та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, наявності аналогічних справ в яких приймав участь адвокат, відсутність у платіжних дорученнях № № 54, 67, 91 чіткої вказівки у призначенні платежу, та зазначення у меморіальному ордері від 16 січня 2020 року у призначенні платежу надання правової допомоги по двом справам, колегія суддів вважає, що зазначені заявником витрати на правничу допомогу в розмірі 24 900 грн є завищеними та не підтвердженими належним чином.

При цьому, враховуючи, що адвокат приймав участь у судових засіданнях, подавав відзив на позовну заяву, колегія суддів вважає, що з ТОВ «Інтерагроінвест» на користь ФГ «Даценко» підлягає стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду від 31 січня 2020 року постановлено з неповним з`ясування обставин справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» задовольнити частково.

Додаткове рішення Таращанського районного суду Київської області від 31 січня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Заяву представника ОСОБА_1 та фермерського господарства «Даценко» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерагроінвест» на користь фермерського господарства «Даценко» витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 22 червня 2020 року.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко