РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/1614/20

провадження у справі № 2/0285/620/20

02 липня 2020 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Васильчук Л.Й.

за участі секретаря судового засідання Бенрот Ю.А.

розглянув у спрощеному поряду без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року КП «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованості за централізоване опалення місць загального користування будинку в сумі 605,48 за період 11.10.2017 року по 10.04.2018 року включно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У багатоквартирному будинку за вказаною адресою діє система централізованого опалення. Місця загального користування опалюються централізовано. Квартира відповідача відключена від системи централізованого опалення будинку, що підтверджується довідкою від 24.04.2020 року. Позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення до вказаного багатоквартирного будинку, у кому мешкає відповідач, відповідачу присвоєно особистий рахунок споживача послуг з централізованого опалення. У порушення вимог нормативно-правових актів відповідач у період з 11.10.2017 року по 10.04.2018 року включно споживач ОСОБА_1 оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не проводив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 605,48 грн. Відповідач на письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення осіб, якою роз`яснено відповідачу його права відповідно до ч.1, 2 ст.278 ЦПК України.

Відповідачем ОСОБА_1 подано заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 01.07.2020 року заяву ОСОБА_1 із запереченнями про розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження залишено без задоволення.

Відповідач у поданому відзиві позов не визнав. Вказує, що між ним та позивачем договір про надання послуг з централізованого теплопостачання не укладався, жодних квитанцій і досудових попереджень не отримував. Позивачем не надано суду ні актів надання послуг, ні будь-яких інших первинних документів на підтвердження факту надання послуг теплопостачання. Також позивачем не зазначено як саме ним був проведений розрахунок. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

Позивач у відповіді на відзив вказує, що рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 12.07.2017 року № 477 Про нарахування плати за опалення місць загального користування в багатоквартирних будинках, обладнаних лічильником обліку теплової енергії було погоджено нарахування плати за опалення місць загального користування в багатоквартирних житлових будинках, обладнаних лічильниками обліку теплової енергії, споживачам, квартири яких відключені від системи централізованого теплопостачання, а також зобов`язано укласти відповідні договори для проведення розрахунків за опалення місць загального користування зі споживачами, квартири яких відключені від системи централізованого теплопостачання. Коефіцієнт нормативної витрати теплової енергії у будинку АДРЕСА_2 у розмірі 11,07% було затверджено рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 13.09.2017 № 514. Між КП НВМР Новоград-Волинськтеплокомуненерго та ОСОБА_1 відсутній договір, укладений в письмовій формі. До відповідача приходили працівники підприємства з пропозицією укласти договір, проте він не виявляв бажання спілкуватися, двері не відчиняв. Уся інформація щодо розміру нарахування, тарифу і т.п. зазначалися у квитанціях на оплату, які щомісячно доставлялися ОСОБА_1 . Вважає відмову відповідача від оплати спожитих ним послуг неправомірною та такою, що порушує вимоги законодавства та інтереси підприємства.

У запереченні відповідач, окрім зазначених у відзиві обставин, зазначає, що не відповідає дійсності та не підтверджується письмовими та речовими доказами те, що до нього приходили працівники підприємства з пропозицією укласти договір. Доказів на підтвердження отримання ним квитанцій та досудових попереджень позивачем не надано. Перевірити правильність розрахунків, здійснених позивачем, не представляється можливим, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявленого позову, в задоволенні якого просить відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.7).

Квартира АДРЕСА_1 , відключена від мережі централізованого опалення будинку у жовтні 2007 року, що підтверджується довідкою відділу збуту теплової енергії КПНВМР Новоград-Волинськтеплокомуненерго (а.с.20).

Позивач є виробником, постачальником і виконавцем послуг з централізованого опалення, відповідачу присвоєно особовий рахунок № 007311.

В період з 11.10.2017 року по 10.04.2018 року ОСОБА_1 оплату послуг з централізованого опалення місць загального користування багатоквартирного будинку не здійснював, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 605,48 (а.с. 12).

Незважаючи на неодноразові попередження про наявну заборгованість за отриману теплову енергію та необхідності її погашення, відповідач таку заборгованість не погашає (а.с. 28-29).

За змістом ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24 січня 2006 року та ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник квартири (споживач) зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, та дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері даних послуг.

Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Методика встановлює порядок визначення витрат теплової енергії та опалення місць загального користування у багатоквартирних будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Статтею 24 цього Закону передбачено основні обов`язки споживача теплової енергії, якими, крім інших, є додержання вимог договору і нормативно-правових актів.

Окрім того, обов`язок відповідача своєчасно вносити плату за комунальні послуги, в тому числі і за теплову енергію, випливає зі ст. 68 Житлового кодексу України.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні прав а та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання і часткова оплата боржником.

Нормами ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Крім того, оскільки житло відповідача знаходиться у багатоквартирному будинку, він зобов`язаний нести витрати з утримання та обслуговування будинку спільно з іншими власниками квартир цього будинку, тобто, оплачувати послуги згідно з встановленими тарифами.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства Новоград-Волинської міської ради «Новоград-Волинськтеплокомуненерго» (адреса місцезнаходження: вул. І. Франка, 15 а, м. Новоград-Волинський, Житомирська область ) заборгованість за централізоване опалення місць загального користування будинку в розмірі 605 (шістсот пять) гривень 48 копійок за період з 11 жовтня 2017 року по 10 квітня 2018 року-включно.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного судового рішення 02.07.2020 року.

Головуюча Л. Й. Васильчук