19 червня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Якимової О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні.
В обґрунтування позову зазначено, що у період з 10 квітня 2019 року по 02 вересня 2019 року вона знаходилася у трудових відносинах із ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя». За період роботи у відповідача, їй було нараховано заробітну плату у розмірі 9 114 грн. 54 коп., які відповідач так і не виплатив в день її звільнення, 02.09.2019.
ЇЇ середньоденна заробітна плата складала 184 грн. 30 коп. Враховуючи те, що відповідач у день звільнення не розрахувався із нею, і з часу її звільнення по день звернення до суду з позовом пройшло 81 робочі дні (період з 03.09.2019 по 24.12.2019), то відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 14 928 грн. 30 коп.
Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 9 114 грн. 54 коп. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, за період з 03.09.2019 по 24.12.2019, в розмірі 14 928 грн. 30 коп.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 31.01.2020, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні із повідомленням учасників справи, витребувано у відповідача довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати.
Ухвалою суду від 28.05.2020 повторно витребувано докази у справі у відповідача ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя», а саме довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати.
В судове засідання позивач не з`явилася, але надала суду заяву з клопотанням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
В судове засідання представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, неодноразово не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив та заперечень на позов не подано, як і не подано витребуваних судом довідок про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 10.04.2019 перебувала у трудових відносинах із ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» (наказ № 02/24-К від 09.04.2019), у якому працювала на посаді робітника з комплексного прибирання та утримання будинків з прилеглими територіями.
З 02.09.2019 ОСОБА_1 була звільнена з ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, відповідно до наказу № 148-К від 16.08.2019.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
За ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.01.2020, витребувано у відповідача довідки про розмір заборгованості по заробітній платі та про розмір середньоденної заробітної плати позивача.
Разом із тим, вказана ухвала суду відповідачем не виконана, жодних документів суду не надано, а тому рішення суду ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, які надані позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог.
Доказів того, що станом на час розгляду справи судом вказана заборгованість по заробітній платі була виплачена позивачу, відповідачем суду надано не було, а тому з ТОВ «Керуюча компанія «Наш дім-Запоріжжя» підлягає стягненню на користь позивача заборгованість по заробітній платі у сумі 9 114 грн. 54 коп.
Крім того, згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
При цьому, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.
При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, з`ясувавши обставини справи та оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню на суму 15 079 грн. 20 коп., оскільки як встановлено судом, позивачем у позові допущено арифметичну помилку при розрахунку середньоденної заробітної плати, а відтак неправильно визначено суму середнього заробітку за час затримки розрахунку.
При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум в день звільнення. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Відповідачу надавався строк для надання суду відзиву на позовну заяву та доказів на підтвердження заперечень проти позовних вимог, проте, відповідач вказаним правом не скористався, відзив на позов суду не подав. Відповідачем не спростовано факт затримки розрахунку з позивачем при звільненні, більш того ці доводи позивача знайшли своє підтвердження у наданій суду інформації з ГУ Держпраці в Запорізькій області.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач, відповідно до Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 5, 10, 11, 12, 141, 263-265, 280, п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Наш дім - Запоріжжя» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні, задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати заробітної плати в межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя К.В. Гашук