Справа № 569/4451/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 03 квітня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИЛА:

03 квітня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області у справі № 569/4451/20 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 26 203 грн. 87 коп. та 210 грн. 20 коп. судового збору.

18 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про скасування судового наказу від 03 квітня 2020 року по справі №569/4451/20. В обґрунтування заяви вказує, що судовий наказ підлягає скасуванню так як вимоги заявника є безпідставними та необґрунтованими. Зазначає, що вона набула у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , 27 квітня 2017 року на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Самсонюком О.А. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності зареєстровано 27 квітня 2017 року. Попереднім власником квартири з 21 вересня 2000 року по 27 квітня 2017 року був ОСОБА_2 . Дійсно, як зазначено ТОВ "Рівнетеплоенерго" в заяві про видачу судового наказу, між нею та заявником був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання від 29 травня 2017 року. З того часу вона оплачує послуги своєчасно, в повному обсязі згідно рахунків за теплопостачання. В свою чергу, заявник на підтвердження порушення нею своїх зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів та виникнення в неї внаслідок цього заборгованості за надані послуги теплопостачання в розмірі 26 230 грн. 87 коп., додає копію оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з березня 2014 року по лютий 2020 року, тобто за період, коли вона власником квартири не була та, відповідно, послугами теплопостачання не користувалась. Окрім того, в лютому 2018 року та в травні 2019 року, заявник вже звертався до Рівненського міського суду Рівненської області з заявами про стягнення заборгованості з колишнього власника квартири. Видані судові накази ухвалами від 26 лютого 2018 року у справі № 569/1718/18 та від 01 липня 2019 року у справі № 569/10606/19 скасовані. Чергове подання ТОВ «Рівнетеплоенерго» завідомо безпідставної заяви є очевидним зловживанням процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4,5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Копія судового наказу № 569/4451/20 від 03 квітня 2020 року отримана ОСОБА_1 15 червня 2020 року, що підтверджується « ОСОБА_3 » з сайту Укрпошта від 17 червня 2020 року. Таким чином, заява про скасування судового наказу подана у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Розглянувши заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені ОСОБА_1 доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що заявлена вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає до задоволення.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

У вимозі заяви про стягнення з стягувача судового збору за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 105,10 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000 грн. - слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Порядок та підстави стягнення витрат на правничу допомогу регулюються статтею 137 ЦПК України, норми якої вимагають подачі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги; проведення перевірки співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Ці ж норми ЦПК України наділяють іншу сторону правом звертатися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, покладають на неї обов`язок доведення неспівмірності або зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В наказному провадженні суд позбавлений можливості проведення зазначеної перевірки та створення умов для реалізації іншою стороною прав та обов`язків, передбачених статтею 137 ЦПК України. Крім того, не передбачено у наказному провадженні, при скасуванні судового наказу стягнення з стягувача судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

За таких обставин, відсутні підстави для стягнення з стягувача судового збору за подання заяви про скасування судового наказу в розмірі 105,10 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 137, 141, 170, 171 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 03 квітня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ №569/4451/20, виданий 03 квітня 2020 Рівненським міським судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 26 203 грн. 87 коп. та 210 грн. 20 коп. судового збору.

В задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат відмовити.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.О. Першко