Справа № 346/1795/20
Провадження № 2/346/1096/20
24 червня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області
в складі головуючого судді Калинюка О.П.
з участю секретаря Бойко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 23.07.2011 року вона перебуває з відповідачем в шлюбі, в якому у них народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем. Причинами для розірвання шлюбу позивач вважає те, що протягом останніх років спільне життя сторін поступово погіршувалось. Сторони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що кожен з них має різні погляди на шлюб та сім`ю, вони виявилися людьми з різними характерами. Із вказаних причин сім`я сторін розпалася, надії на примирення немає, шлюб носить формальний характер. Тому позивач просить вказаний шлюб розірвати, залишити проживати з нею малолітніх дітей, а також залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу, « ОСОБА_1 ».
Позивач в судове засідання не з`явилася, 24.06.2020 року подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати за її відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 26).
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернулася із заявою про розгляд справи в його відсутності та не подав відзив на позов.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Тому відповідно до положень ч. 4 ст. 223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно зі свідоцтвом про шлюб сторони одружилися 23.07.2011 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 254 (а.с. 4).
Згідно з даними свідоцтв про народження, сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5, 6).
Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно з ч.2 ст.112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.
Ч.1 ст.113 даного Кодексу передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, не вживають заходів для примирення.
За таких обставин шлюб слід розірвати та залишити позивачу прізвище « ОСОБА_1 », оскільки вона вказала про це, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.113 СК України.
Згідно з правилами частин 1 та 2 ст.160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Відповідно до ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них будуть проживати малолітні діти, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
В зв`язку з фактичною відсутністю спору щодо визначення місця проживання малолітніх дітей сторін, суд вважає, що останніх слід і надалі залишити проживати з позивачем.
На підставі ст.ст. 104, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та, керуючись ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 280-289, 354 ЦПК України, суд,-
Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с.Старий Гвіздець Коломийського району Івано-Франківської області, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою с. Балинці Снятинського району Івано-Франківської області, який зареєстровано 23.07.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 254, розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище " ОСОБА_1 ".
Малолітніх дітей сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з їхньою матір`ю ОСОБА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Коломийським міськрайонним судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення складено 26 червня 2020 року.
Суддя Калинюк О. П.