Справа № 2-8783/2009
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква, в залі суду № 5 заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», заінтересовані особи : ПАТ КБ «Правекс-Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про заміну сторони стягувача, -

В С Т А Н О В И В :

11.06.2020 року на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони стягувача за виконавчим листом №2-8783 за 2009 рік. Дана заява мотивована тим, що 31.05.2017 року був укладений договір про відступлення права вимоги між заявником та ПАТ КБ «Правекс Банк», згідно якого, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» є новим кредитором та володіє правом вимоги по поверненню боргу за кредитним договором № 5069-088/08Р від 01.07.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 . З урахуванням викладених обставин, заявник звернувся до суду з вимогою про заміну сторони стягувача за виконавчим листом № 2-8783 за 2009 рік.

Заявник в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлентий належним чином, в поданій заяві просили розгляд справи проводити за відсутності представника заявника.

Представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_4 , в судовому засіданні заяву не визнала, просила відмовити у її задоволенні.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши позицію представника заінтересованої особи ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.11.2009 року в цивільній справі за позовом Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказаний позов було задоволено, а саме, було стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь АКБ «Правекс-Банк» заборгованість в сумі 100 875,03 грн. та 1128,75 грн. судових витрат. Вказане рішення суду набрало законної сили.

Судом встановлено, що 31.05.2017 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ КБ «Правекс-Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами №2 (а.с. 106-111).

Відповідно до п.2.1. продавець погоджується продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець погоджується придбати права вимоги за кредитами, прийняти їх та сплатити ціну купівлі відповідно до положень цього договору.

Відповідно до даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 5069-088/08Р від 01.07.2008 року, укладеного між ПАТ КБ «Правекс Банк» та ОСОБА_1 , що підтверджується додатком №1 до договору (а.с. 119).

Представник боржника ОСОБА_2 в судовому засіданні, заперечуючи задоволення заяви зазначила, що заявник подав до суду не належним чином завірені документи, оскільки відсутня дата, коли завірялись документи, заявником на поданих суду документах зазначено «З оригіналом згідно», замість «Згідно з оригіналом», як того вимагає ДСТУ, не вказано дати завірення копій, а також заявник направив боржнику не в повному обсязі документи, що надані суду, відсутня інформація про керівника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» станом на дату звернення до суду з даною заявою, а подана суду інформація про директора ОСОБА_5 датована 2015 роком. Крім того, представник ОСОБА_2 вказала, що заявником не надано відомостей щодо ходу виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-8783, а договір купівлі-продажу вимоги стосується лише боржника ОСОБА_1 . Заявником не було поставлено до відома ОСОБА_2 про укладення Договору відступлення права вимоги за кредитним договором.

Задовольняючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього ж кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Як визначено у ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

З огляду зазначеного, є необґрунтованою позиція заінтересованої особи ОСОБА_2 про відмову в задоволенні даної заяви через відсутність даних про відкриття виконавчого провадження, виконання рішення суду, чи через неналежне повідомлення боржника про укладення Договору відступлення.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу і, навіть, при відсутності виконавчого провадження.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-122цс13, та Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року, прийнятій у справі № 2-н-148/09.

А також, суд звертає увагу, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Суд звертає увагу, що в рамках розгляду даної заяви, суд не вирішує питання виконання рішення суду, так само й не є предметом розгляду у даній справі правомірність укладення Договору купівлі-продажу прав вимоги. Суд вважає формальними заперечення представника ОСОБА_2 щодо неналежного представництва заявника, оскільки сумніви щодо повноважень керівника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не обґрунтовані.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду наведеного вище, суд приходить до висновку, що заява ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 515, 516 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ «КБ «Правекс Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за виконавчим листом по справі № 2-8783/ 2009 рік.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 23.06.2020року

СуддяО. Я. Ярмола