Справа№592/6122/20
Провадження №2/592/2171/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Фоменко І.М., за участю секретаря судового засідання Щербань Г.Г., без фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, який представник підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 14.06.2019 року наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №141/к від 12.06.2019 року її - ОСОБА_1 було звільнено з роботи, у зв`язку з переведенням працівника, за його згодою, до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за п. 5 ст. 36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки. При звільненні, внаслідок відсутності грошових коштів, відповідач не виплатив позивачу заборгованості по заробітній платі. Тому в уточненій позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 21443,84 грн. грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 53152,50 грн.

Ухвалою суду від 20.05.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Представник відповідача, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, що не перешкоджає розгляду справи по суті у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.08.2017 року по 14.06.2019 року перебувала у трудових відносинах з ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», що підтверджується копією трудової книжки (а.с.7).

Наказом ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» №141/К від 12.06.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи 14.06.2019 року, у зв`язку з переведенням працівника, за його згодою, до ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» за п. 5 ст. 36 КЗпП України (а.с.7).

При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, яка, станом на 14.06.2020 року, становила 21443 грн. 84 коп., що підтверджується розрахунковим листком Товариства за червень 2019 року (а.с.8).

Між сторонами склалися трудові правовідносини, що регулюються КЗпП України.

Згідно ст. ст. 22, 94, 97 КЗпП України, ст. ст. 1, 21, 24 ЗУ «Про оплату праці», на власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу покладений обов`язок виплачувати працівнику заробітну плату.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати (за вирахуванням податків) в розмірі 21443 грн. 84 коп.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що відсутність фінансово-господарської діяльності або коштів у роботодавця не виключає його вини в невиплаті належних звільненому працівникові коштів та не звільняє роботодавця від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. Нетривалий час роботи працівника на підприємстві й незначна частка заборгованості підприємства перед працівником у виплаті заробітної плати також не є підставою для звільнення роботодавця від зазначеної відповідальності.

Зазначену правову позицію висловлено у постановах Верховного Суду України № 6-64 цс13 від 03.07.2013 р., та № 6-76цс14 від 02.07.2014 р., які відповідно до ст. 417 ЦПК України є обов`язковими для судів.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати, який застосовується у випадках, крім іншого, коли згідно з чинним законодавством виплати проводяться виходячи з середньої заробітної плати.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Розділу 2 вказаного Порядку, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Згідно п. 8 Порядку, середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин).

Оскільки ОСОБА_1 була звільнена 14.06.2019 року, тому для обчислення розміру середньоденної заробітної плати слід брати кількість відпрацьованих робочих днів за квітень (21 день) і травень (21 день) 2019 року, що в сумі становить 42 дні.

Як вбачається з Індивідуальних відомостей Пенсійного фонду України про застраховану особу, розмір фактичного заробітку ОСОБА_1 , визначений ТОВ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання», становить: за квітень 2019 року - 4474,62 грн., за травень 2019 року - 4455,14 грн., що в сумі складає 8929,76 грн. (а.с.10).

Таким чином, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становила 212 грн. 61 коп. (8929,76 грн. : 42 роб.дн. = 212,61 грн.). Аналогічний розрахунок розміру середньоденної заробітної плати наданий позивачем у позовній заяві та не спростований жодними належними доводами відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була звільнена 14.06.2019 року, а остаточний розрахунок з нею не було проведено, за таких обставин, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 53152 грн. 50 коп. за період з 18.06.2019 р. по 16.06.2020 р., що складає 250 робочих днів, при середньоденній заробітній платі позивача 212,61 грн., підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 суму невиплаченої заробітної плати, за вирахуванням податків, в розмірі 21443 грн. 84 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 53152 грн. 50 коп., без урахування податків, зборів, обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Ковпаківський районний суд м. Суми до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Фоменко