Дата документу 09.06.2020
Справа № 320/2032/17-ц
Провадження № 2-п/937/41/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Бахаєва І.М.,

за участі секретаря судового засідання Фурсової Л.І.,

заявника - відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Рабушко В.С.,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача ОСОБА_2 адвоката Сивової Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року по цивільній справі № 320/2032/17-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2020 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01.06.2017 по цивільній справі № 320/2032/17-ц за позовом ОСОБА_2 до неї про розірвання шлюбу.

Заява обґрунтована тим, що вона не з`явилася у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення, а тому була позбавлена можливості прийняти участь у судовому засіданні та подати свої заперечення щодо позовних вимог і взагалі не була обізнана про намір позивача розірвати шлюб.

Заявник - відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про перегляд заочного рішення підтримала, пояснила, що вона не з`явилася у судове засідання, на якому було ухвалено спірне судове рішення, а тому була позбавлена можливості прийняти участь у судовому засіданні та подати свої заперечення щодо позовних вимог. Про рішення суду від 01.06.2017, яким розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 їй відомо з 2017 року.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Рабушко В.С. в судовому засіданні підтримав заяву про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. Просить рішення скасувати та призначити справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Сивова Я.В. в судовому засіданні заперечували проти заяви про перегляд судового рішення, оскільки відповідачці з 2017 року було відомо про рішення суду, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В провадженні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області перебувала цивільна справа № 320/2032/17-ц за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 /а.с.25/.

Як вбачається з матеріалів справи, на адресу відповідача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , було направлено копію позовної заяви та судову повістку, які відповідач ОСОБА_1 отримала, про що свідчить її особистий підпис в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення/а.с.20/.

Крім того, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 під час особистих пояснень зазначила, що про заочне рішення суду від 01.06.2017, яким розірвано шлюб між нею та ОСОБА_2 їй відомо з 2017 року.

На момент ухвалення заочного рішення відповідач ОСОБА_1 вважалася належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за відсутності відповідача не надходило.

Статтею 284 ЦПК України закріплено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, а також посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

У відповідності до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Виходячи з вищевикладеного, та враховуючи використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Згідно положень ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, неявка відповідача у судове засідання, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи давало суду право на заочний розгляд справи та при цьому обмежитись доказами які були в справі, оскільки відповідач до ухвалення судового рішення не надав суду доказів, що мали істотне значення для вирішення справи.

Відповідно до порядку розгляду заяви про перегляд заочного рішення (ст. 287 ЦПК України) у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Отже, вищенаведене свідчить, що в порядку п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового розгляду справи була повідомлена належним чином, а також була обізнана з 2017 року, що шлюб між нею та ОСОБА_2 розірвано за рішенням суду.

З огляду на вище викладене, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення та залишає заяву про перегляд заочного рішення без задоволення.

При цьому суд роз`яснює, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 247, 258-261, 287-289, 351-355 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 червня 2017 року по цивільній справі № 320/2032/17-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику відповідачу ОСОБА_1 положення ч. 4 ст. 287 ЦПК України, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення оскарженню не підлягає та набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2020 року.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ