Справа № 450/1838/20 Провадження № 2/450/1278/20
УХВАЛА

про залишення без руху

26 червня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Мусієвський В.Є., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки і піклування Відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галини Ярославівни про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

23 червня 2020 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідачів, у якому просила визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_5 та її земельну ділянку площею 0,15 га, за адресою АДРЕСА_1 , визнати за нею, як за одним з подружжя, право власності на 1/2 частку зазначеної земельної ділянки. Крім того, просила звільнити її від сплати судового збору у зв`язку з її важким майновим становищем.

Мотивувала клопотання про звільнення її від сплати судового збору тим, що вона проживає разом з батьками та молодшою донькою у квартирі у м. Львів, обидва батьків є пенсіонерами, вона сама утримує молоджу доньку, у зв`язку з чим у неї склалося важке майнове становище.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 136 ЦПК України враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Частиною 2 статті 133 ЦПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Позивач, як на підставі звільнення її від сплати судового збору, покликається на те, що вона проживає з батьками, які є пенсіонерами, та сама утримує молодшу доньку.

При цьому позивач не надає жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності у неї дитини взагалі.

Крім того, позивач не надає доказів наявності у неї важкого матеріального становища, зокрема, відсутності доходу або засобів існування, статусу члена малозабезпеченої сім`ї.

Варто зауважити, що звільнення позивача від сплати судового збору є правом суду, а не обов`язком.

З огляду на те, що позивачем не доведено обставин для звільнення її від сплати судового збору, приходжу до висновку про те, що у задоволенні її клопотання про звільнення від сплати такого слід відмовити.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При цьому позивач не зазначає реєстраційних номерів облікових карток платників податків відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 .

Відтак, вказану інформацію позивачу слід надати суду.

Крім того за п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, який у даній заяві відсутній.

Отже, позивачу слід надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Частиною 1 статті 177 ЦПК України встановлено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У позовній заяві позивач визначає відповідачами чотирьох осіб, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Орган опіки і піклування Відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради. Також позивач залучає до розгляду справи третю особу державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Г.Я.

Однак до позовної заяви позивачем додано лише дві її копії з додатками, що не відповідає кількості учасників справи.

Враховуючи вказане, позивачу слід надати суду належним чином завірені копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Попередньо судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення її від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 3акону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

За п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Як встановлено судом, позивач заявила вимогу про визнання земельної ділянки площею 0,15 га в с. Пасіки-Зубрицькі Пустомитівського району Львівської області спільною сумісною власністю подружжя, яка є вимогою немайнового характеру, та про визнання за нею, як одним з подружжя, права власності на 1/2 частку вказаної ділянки, яка є, відповідно, вимогою майнового характеру.

Щодо немайнової вимоги слід зазначити, що згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становить 2102 грн.

Відтак, судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру складає 840 грн. 80 коп.

Щодо майнової вимоги, заявленої позивачем, варто вказати, що пп. 1 ч. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі одного відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивач зауважує, що ціна позову становить 240850 грн., що є вірним з огляду на наявність у матеріалах позовної заяви довідки про надання інформаційно-консультаційних послуг суб`єкта оціночної діяльності ТзОВ «Лекс Статут», відповідно до якої вартість земельної ділянки становить 481700 грн.

Враховуючи наведене, позивачу слід сплатити 2408 грн. 50 коп. судового збору за вимогу майнового характеру, що становить один відсоток від ціни позову.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, указав, що право на доступ до правосуддя не має абсолютного характеру та може бути обмежене: держави мають право установлювати обмеження на потенційних учасників судових розглядів, але ці обмеження повинні переслідувати законну мету, бути співрозмірними й не настільки великими, щоб спотворити саму сутність права (Ashingdane v. the United Kingdom).

Ратифікація Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок неухильного додержання зобов`язань за цим міжнародно-правовим документом, що вимагає від держави необхідності організувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити реальне гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створити рівні умови доступу до правосуддя.

В основу забезпечення справедливого доступу до правосуддя покладено принцип рівності, який розглядається у цьому контексті як гарантії однакового масштабу доступу до судового захисту незалежно від його диференціації, з огляду на недопущення різного ставлення за однакових чи подібних обставин, що посягає на сутність змісту права на судовий захист.

Разом з цим, згідно стандартів Європейського суду з прав людини вимога покрити такі судові витрати, як державне мито, в цивільних справах є сумісною з правом доступу до правосуддя лише якщо, вона не спотворює саму його сутність (Kreuz v. Poland).

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом десяти днів з дня отримання ухвали, шляхом надання суду інформації про реєстраційні номери облікових карток платників податків відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, надати суду належним чином завірені копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи, а також сплати судового збору у сумі 3249 грн. 30 коп. на розрахунковий рахунок UA0013390, отримувач коштів УКуПустом.р/Пустомитiв.р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38047883, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101, з зазначенням призначення платежу «судовий збір (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Пустомитівський районний суд Львівської області, ».

У випадку, якщо позивачем не будуть усунуті недоліки позовної заяви, така вважатиметься неподаною і буде повернута.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, ст.ст. 4, 6, 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», суддя,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки і піклування Відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галини Ярославівни про визнання права власності залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк, який обчислюється з дня отримання даної ухвали, для усунення описаних недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Органу опіки і піклування Відділу у справах дітей Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, третьої особи державного нотаріуса Четвертої Львівської державної нотаріальної контори Мельник Галини Ярославівни про визнання права власності вважати неподаною та повернути позивачу з усіма доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду в частині відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору протягом 15 днів з дня її вручення, в іншій частині - ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мусієвський В.Є.