П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Собослоя Г.Г.,

з участю секретаря Юрочко А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року (у складі судді Лемак О.В.) за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьов Володимир Юрійович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у листопаді 2018 р.

Просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса від 06 грудня 2013 р. № 2082, учинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. про звернення стягнення на будинок із належними до нього будівлями та спорудами , що розташований у АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 . Вирішити питання розподілу судових витрат.

На обґрунтування позовних вимог указала, що 06 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. було вчинено виконавчий напис № 2082, яким запропоновано звернути стягнення на будинок із належними до нього будівлями та спорудами , що розташований у АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_1 , переданого в іпотеку по іпотечному договору № 255/23-2007 від 20 вересня 2007 р. За рахунок коштів отриманих від продажу предмета іпотеки нотаріус пропонував задовольнити вимоги Товариства з погашення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання (неналежного виконання) боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору з 17 грудня 2012 р. по 26 серпня 2013 р. усього в сумі 347 286, 72 грн., із яких 195 648,58 грн. заборгованість за кредитом; 147 638,14 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 4 000 грн. сума плати за вчинення виконавчого напису.

Позивач вважає виконавчий напис незаконним і таким, що не підлягає виконанню із таких підстав:

-заборгованість указана у виконавчому написі не є безспірною;

-виконавчим написом нотаріуса було неправомірно змінено валюту кредитування;

-позивач не отримувала вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 р. позов задоволено: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, учинений 06 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю., що зареєстрований в реєстрі за № 2082, про звернення стягнення на будинок із належними з нього будівлями і спорудами, що розташований у АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Вирішено питання розподілу судових витрат.

Товариство просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Доводить про порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-стягувачем надано нотаріусу документ (розрахунок заборгованості), який підтверджує ненадходження платежів на погашення заборгованості по кредитному договору, що повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів;

-судом першої інстанції безпідставно поновлено строк позовної давності.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Узагальнені доводи заперечення зводяться до законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та безпідставності доводів апеляційної скарги.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, із таких мотивів.

Суд виходив із того, що відповідачем не було надано належного доказу про те, що позивач отримував вимогу про погашення заборгованості з відміткою стягувачапро непогашення заборгованості. Відповідачем належними та допустимими доказами не було доведено тих фактичних обставини справи, на які він посилавсяяк на підставу своїх заперечень, а отже позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості, можливості або оспорити вимоги Товариства, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції оскільки він відповідає обставинам справи та нормам матеріального права.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Із матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис на будинок із належними до нього надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.6).

25.10.2013 р. Товариством було надіслано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу заяву про вчинення виконавчого напису (а.с.48-49).

10 жовтня 2013 р. Товариством було надіслано ОСОБА_1 вимогу про усунення порушень (а.с.52). Також Товариством було надано реєстр поштових відправлень (а.с.53-54), однак рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не має.

Товариством у суді першої інстанції подавалися письмові пояснення по справі (а.с.29-31) у якому відповідач указує про пропуск позивачем строків позовної давності, однак просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Крім того суд надав правову оцінку вказаним доводам відповідача в оскаржуваному судовому рішенні.

Неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги Товариства. Позивач не мала можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею і відповідачем із приводу суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість учинення виконавчого напису.

Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем відповідного повідомлення не містять.

Приватним нотаріусом порушено пункт 283 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року, відповідно до якого нотаріус вчиняє виконавчі написи після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Докази того, що позивач отримав письмову вимогу про усунення порушень відсутні.

Із цього приводу Товариство у своїй апеляційній скарзі нічого не вказує.

Довід апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції безпідставно поновлено строк позовної давності, не заслуговує на увагу оскільки Товариством у суді першої інстанції подавалися письмові пояснення по справі (а.с.29-31), у яких відповідач указує про пропуск позивачем строків позовної давності, однак просить відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Крім того, суд надав правову оцінку вказаним доводам відповідача в оскаржуваному судовому рішенні. Відтак, правових підстав для застування до спірних правовідносин наслідків пропущення строків позовної давності не має.

Під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки нотаріусом не дотримано вимог, передбачених Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка.

Таким чином, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» залишити без задоволення.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

4.Повне судове рішення складено 19 червня 2020 р.

Судді: