Справа № 314/2343/20
Провадження № 2/314/976/2020
УХВАЛА

29.05.2020 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар Рясна А. В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

28.05.2020 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Форт», третя особа: Фермерське господарства «Кривохатько В. В.» про визнання права власності на посіви озимої пшениці під урожай 2020 року. Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення зазначеного позову, шляхом заборони ФГ «Форт» проводити будь-які сільськогосподарські роботи, у тому числі зі збирання врожаю сільськогосподарської культури озимої пшениці під урожай 2020 року, що розташований на земельній ділянці на території Московської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, загальною площею 7,8603 га, кадастровий номер земельної ділянки :02:004:0104, що належить на праві власності ОСОБА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову призведе до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а відновлення цих прав, свобод та інтересів стане ускладненим, та позивач буде вимушений докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 153 ЦПК України заява розглядається без повідомлення учасників справи.

За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, суд приходить до висновку, що вимога про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляд заяв про забезпечення позову» передбачено, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналізуючи вищезазначені норми, можна зробити висновок, що у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Однак зі змісту заяви про забезпечення позову не вбачаються підстави вважати, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у зазначеній справі.

Крім того, вжиття такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу проводити будь-які сільськогосподарські роботи може перешкоджати господарській діяльності відповідача. Обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися майном за його цільовим призначенням може завдати значних збитків його діяльності та призвести до негативних наслідків, при цьому протиправність дій відповідача та можливе визнання недійсною угоди про зміни умов договору оренди землі й визнання договору оренди землі припиненим наразі досліджується під час розгляду даного позову ОСОБА_2 до ФГ «Форт» по суті, а тому такий захід забезпечення позову також не може бути застосовано.

Таким чином, під час забезпечення позову суд немає законних підстав оскільки спір між сторонами ще не вирішений, і підстави вважати, яке саме рішення буде прийнято судом, у позивача відсутні.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, вважаючи недоведеними доводи позивача про необхідність вжиття заходів забезпечення у обраний позивачем спосіб, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову немає, а відтак, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, встановлені для оскарження ухвали, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Н. Ю. Мануйлова

29.05.2020