провадження № 2-з/752/225/20
УХВАЛА

19.06.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання недійсними договорів, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання недійсними договорів.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2020 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

11.06.2020 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , заборони ОСОБА_2 вчиняти із земельною зазначеною ділянкою дії спрямовані на зміну цільового використання. її поділу чи об"єднання з іншими земельними ділянками, до набрання рішення суду законної сили. В обгрунтуваня заяви про забезпечення позову зазначено про те, що позивач є власником земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку. Однак, 13.05.2020 року за даними держаного реєстру речових прав на нерухоме майно їй стало відомо, що право власності на належну їй земельну ділянку зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 06.02.2012 року. Стверджує, що будь-яких дії на відчуження земельної ділянки нею не вчинялися, та вона звернулась до суду із позовом про визнання, зокрема, зазначеного договору недійсним, а відтак невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду за заявленими нею ж позовними вимогами про визнання договору купівлі-продажу недійсним, в зв`язку чим позивач вимушена звернутись до суду із даною заявою.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, вважаю, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено визначений перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частиною 3 статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як вбачається із матеріалів справи та доданих до заяви про забезпечення позову документів, а сааме: із державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 15.12.2009 року ОСОБА_1 , остання є власником земельної ділянки площею, 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

За даними витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, 26.03.2020 року на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 225, виданий 06.02.2012 року, засвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Курковською Я.Л. право приватної власності на земельну ділянку площею, 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 .

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позивач стверджує, що нею не вчинялися будь-які дії направлені на відчуження належної їй на праві власності земельної ділянки площею, 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка наразі належить на праві приватної власності відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, у зв"язку з чим вона звернулась до суду із позовом про визнання договорів купівлі-продажу недійсними та у справі було відкрито провадження.

Європейський суд з прав людини у рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Доводи та наявні у справі докази, дають підстави припускати, що відповідач ОСОБА_3 зможе здійснити відчуження спірного рухомого майна в період перебування справи в провадженні суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»).

Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Судом, при вирішенні заяви про забезпечення позову, враховано співмірність виду забезпечення позову, за яким звернулась позивач до суду, а саме накладення арешту на рухоме майно та заборони вчиняти дії, та заявленими позовними вимогами.

Враховуючи те, що позивачем пред`явлено позов про визнання правочинів недійсними, та наявні підстави припускати, що володілець майна зможе відчужити земельну ділянку на користь третіх осіб в період перебування справи в провадженні суду, а тому суд знаходить обґрунтованими доводи про наявність достатніх підстав вважати, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може зробити неможливим чи ускладнити виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Зваживши наведене в сукупності, а також приймаючи до уваги те, що накладення арешту на майно та заборона вчиняти дії є відповідними і співмірними способами забезпечення у даній справі, суд вважає, що заява про забезпечення позову є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Головне управління Держгеокадастру у м. Києві про визнання недійсними договорів, - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку площею, 0,1000 га, кадастровий номер 8 000 000 000:79:100:0014, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти щодо земельної ділянки площею 0,1000 га за кадастровим номером 8 000 000 000:79:100:0014, дії спрямовані на зміну цільового використання. її поділу чи об`єднання з іншими земельними ділянками, до набрання рішення суду у даній справі законної сили.

Стягувач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник - ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя Н.П. Чередніченко