Ухвала

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 369/11060/17

провадження № 61-6084ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши заяву Виконувача обов`язків прокурора Київської області про забезпечення позову в справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про визнання недійсними розпоряджень та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння за касаційними скаргами представника ОСОБА_3 - адвоката Степанової Оксани Сергіївни, представника ОСОБА_5 - адвоката Отроша Володимира Михайловича, представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Юзефовича Артема Олексійовича, ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року Перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати поважними причини пропуску позовної давності та поновити її, захистивши порушене право; визнати недійсними розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 21 січня 2010 року № 273 та від 12 грудня 2012 року № 3431; витребувати на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння: ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5036; ОСОБА_2 - земельні ділянки площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5034 та площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5035; ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:002:5037; ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:002:5038; ОСОБА_4 - земельні ділянки площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5028, площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5029, площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5030 та площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5041, які знаходяться в адміністративних межах Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року (повний текст якої складено 11 березня 2020 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_16 задоволено частково. Апеляційну скаргу Прокурора Київської області задоволено. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Визнано недійними розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації від 21 січня 2010 року № 273 та від 12 грудня 2012 року № 3431. Витребувано на користь держави в особі Київської обласної державної адміністрації з незаконного володіння: ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5036; ОСОБА_2 - земельні ділянки площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5034 та площею 0,0917 га з кадастровим номером :02:002:5035; ОСОБА_3 - земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:002:5037; ОСОБА_5 - земельну ділянку площею 0,0992 га з кадастровим номером :02:002:5038; ОСОБА_4 - земельні ділянки площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5028, площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5029, площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5030 та площею 0,11 га з кадастровим номером :02:002:5041, які розташовані в адміністративних межах Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області.

02 квітня 2020 року представник ОСОБА_3 - адвокат Степанова О. С. подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.

02 квітня 2020 року представник ОСОБА_5 - адвокат Отрош В. М. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про залишення позову без задоволення.

07 квітня 2020 року представник ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвокат Юзефович А. О. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив повністю скасувати постанову апеляційного суду, скасувати рішення місцевого суду в частині позовних вимог про визнання недійсними розпоряджень і в цій частині провадження у справі закрити. Щодо інших позовних вимог - змінити мотивувальну частину рішення місцевого суду, вказавши, що підставою для відмови в задоволенні позову є незаконність і необґрунтованість позовних вимог. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишити без змін.

07 квітня 2020 року ОСОБА_4 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і направити справу на новий розгляд до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , витребувано матеріали справи з Києво-Святошинського районного суду Київської області та зупинено дію постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - адвоката Степанової Оксани Сергіївни та відмовлено в задоволенні її клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 21 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - адвоката Отроша В. М. та відмовлено в задоволенні його клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 травня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Юзефовича А. О. та відмовлено в задоволенні його клопотання про зупинення дії постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

У червні 2020 року Виконувач обов`язків прокурора Київської області подав засобами поштового зв`язку заяву про забезпечення позову, посилаючись на те, що після ухвалення апеляційним судом оскаржуваної постанови відповідачі вчинили цивільно-правові дії, які унеможливлюють виконання судового рішення, що набрало законної сили. Зокрема, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 березня 2020 року № 138 належна ОСОБА_3 на час ухвалення апеляційним судом оскаржуваної постанови земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:5037 зареєстрована за ОСОБА_5 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23 березня 2020 року внесено відомості за № 51746667. Крім того, ОСОБА_17 на підставі заяви від 25 березня 2020 року № 418 здійснила поділ належної їй земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:5034 площею 0,0917 га на дві окремі ділянки, внаслідок чого утворилися такі земельні ділянки: з кадастровим номером :02:002:5160 площею 0,091 га і з кадастровим номером :02:002:5159 площею 0,0007 га. Далі ОСОБА_17 на підставі заяви від 23 квітня 2020 року № 1215 об`єднала раніше поділену земельну ділянку з кадастровим номером :02:002:5159 площею 0,0007 га із земельною ділянкою з кадастровим номером :02:002:5035 площею 0,0917 га, внаслідок чого утворилася земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:5171 площею 0,0924 га, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 07 травня 2020 року внесено відомості за №№ 52165868, 52165768. ОСОБА_4 на підставі заяви від 01 квітня 2020 року № 438 також об`єднала належні їй спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: :02:002:5028 площею 0,11 га, :02:002:5029 площею 0,11 га, :02:002:5030 площею 0,11 га, :02:002:5041 площею 0,11 га, внаслідок чого утворилася земельна ділянка з кадастровим номером :02:002:5203 площею 0,44 га, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2020 року внесено відомості за №№ 52015704, 52015661. Таким чином, дії відповідачів свідчать про свідоме намагання істотно ускладнити та унеможливити виконання судового рішення. Враховуючи зазначене Виконувач обов`язків прокурора Київської області просить: 1) вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки: з кадастровими номерами :02:002:5037 площею 0,0992 га, :02:002:5038 площею 0,0992 га, оформлені на праві приватної власності за ОСОБА_5 ; з кадастровими номерами :02:002:5160 площею 0,091 га, :02:002:5171 площею 0,0924 га, оформлені на праві приватної власності за ОСОБА_2 ; з кадастровим номером :02:002:5203 площею 0,44 га, оформлену на праві приватної власності за ОСОБА_4 ; з кадастровим номером :02:002:5036 площею 0,0917 га, оформлену на праві приватної власності за ОСОБА_1 ; 2) заборонити власникам спірних земельних ділянок чи будь-яким іншим фізичним і юридичним особам проводити на вищевказаних земельних ділянках будівельні роботи та здійснювати вирубування дерев.

Заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами Глави 2 Розділу V Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) «Касаційне провадження».

Європейський суд з прав людини вказує, що термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом». У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (§ 23, 24 рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04).

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи в суді касаційної інстанції, оскільки касаційний розгляд виключає дії, пов`язані із встановленням обставин справи (в тому числі тих, які наведені в заяві прокурора про забезпечення позову) та їх доказуванням, тоді як важливим елементом забезпечення позову є процес доказування.

Тому в задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 400 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Виконувача обов`язків прокурора Київської області про забезпечення позову в справі за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної державної адміністрації до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , про визнання недійсними розпоряджень та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння за касаційними скаргами представника ОСОБА_3 - адвоката Степанової Оксани Сергіївни, представника ОСОБА_5 - адвоката Отроша Володимира Михайловича, представника ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Юзефовича Артема Олексійовича, ОСОБА_4 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов