Справа № 664/428/20
Провадження № 2/664/516/20
22 червня 2020 року Цюрупинський районний суд
в складі: судді Яценка О.М.,
секретар судового засідання Брустман О.М.,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Олешки Херсонської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , в якому зазначено, що 02 листопада 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у Раденській сільській раді Цюрупинського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 25. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. Сімейні відносини припинені через несумісність характерів та різні погляди на життя, спільне господарство не ведеться. На розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна.
Від позивача надійшло клопотання, в якому просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Від відповідача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Враховуючи вказане, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 02 листопада 2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено шлюб, зареєстрований Раденською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, про що було зроблено актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 .
Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що передбачено ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України.
Згідно зі ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки позивач наполягає на його розірванні, а відповідач проти його розірвання не заперечує, подружні стосунки між сторонами припинені, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також їхньої дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи те, що відповідачем у підготовчому судовому засіданні, тобто до початку розгляду справи по суті, визнано позовні вимоги про розірвання шлюбу, на примирення сторони не згодні, тому суд приходить висновку, що 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме в сумі 420,40 грн. необхідно повернути позивачу з державного бюджету, а решту - стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 142, 223, 229, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 02 листопада 2007 року Раденською сільською радою Цюрупинського району Херсонської області, актовий запис № 25, розірвати.
Повернути позивачеві ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову відповідно до квитанції № 20 від 14.02.2020 року до АТ «Ощадбанк», в сумі 420,40 гривень.
Виконання рішення в частині повернення судового збору з державного бюджету покласти на Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 420,40 гривень.
На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Цюрупинський районний суд.
Позивач - ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя О.М. Яценко