Справа № 466/5077/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 червня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Свірідової В.В.

секретаря Шаповалової Ю.О.

справа №466/5077/19; 2/466/353/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з участю третіх осіб Львівської міської ради, ОСОБА_3 про виселення,-

встановив:

21.06.2019 голова Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Банах Н. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , з участю третіх осіб Львівської міської ради, ОСОБА_3 про виселення, в якому просить постановити рішення про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, зобов`язавши відповідачів відновити замурований вхід до квартири АДРЕСА_1 та судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на обслуговуванні ЛКП «Збоїща-408» перебуває будинок АДРЕСА_2 . Працівниками ЛКП «Збоїща-408» 02.05.2019 проведено обстеження будинку та встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , самоправно зайняли квартиру АДРЕСА_4 зі сходової клітки та пробиття АДРЕСА_5 складається з однієї кімнати площею 17,1кв.м. на першому поверсі будинку та кладової площею 13,8кв.м., яка розташована на мансарді будинку.

На попередження ЛКП «Збоїща-408» добровільно звільнити самоправно зайняту квартиру АДРЕСА_1 відповідачі не реагують. Будь-яких документів на право зайняття чи приєднання даної квартири відповідачі не надали.

У зв`язку з вищенаведеним, голова Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради Банах Н. змушена звернутись до суду з позовом.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 05.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового розгляду (а.с.23).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.03.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.84).

Представник позивача Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради в судове засідання не з`явилась, однак подала до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у її відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Відповідачі у судове засідання не з`явились повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів.

Представник третьої особи Львівської міської ради Балюєв С. скерував на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради підтримує.

Третя особа ОСОБА_3 належним чином про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, однак в судове засідання не з"явився, заяв про відкладення розгляду справи до суду не поступило.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін та третіх осіб без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що на обслуговуванні ЛКП «Збоїща-408» перебуває будинок АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ф.2 з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 28.05.2019 №2505, виданої ЛКП «Збоїща-408», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_3 , квартира є приватизованою та власником якої є ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно довідки ф.2 з місця з місця проживання про склад сім`ї і прописки від 28.05.2019 №2505, виданої ЛКП «Збоїща-408», у квартирі АДРЕСА_6 цього ж будинку зареєстрований ОСОБА_3 , квартира державна, належить міській раді (а.с.10).

Статтею 47 Конституції України закріплено право кожного громадянина на житло.Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є ст. 109 ЖК Української РСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Відповідно до ст. 116 ЖК Української РСР, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 4 ЖК Української PCP, до складу житлового фонду відносяться житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях. Жилі будинки та жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі, складають державний житловий фонд.

Ч.1 ст. 5 Житлового Кодексу передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих рад).

Згідно ст.51 Житлового Кодексу, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Відповідно до чинного законодавства, зокрема, ст. 58 ЖК, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Судом встановлено,що Ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_1 у відповідачів відсутній.

На підставі ст.61 Житлового Кодексу, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім`я якого видано ордер.

Правилами користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, передбачено, що користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків здійснюється згідно з свідоцтвом на право власності або договором найму (оренди).

Встановлено, що договір найму на квартиру АДРЕСА_1 з відповідачами ніхто не укладав.

Працівниками ЛКП «Збоїща-408» 02.05.2019 проведено обстеження будинку та встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , самоправно зайняли квартиру АДРЕСА_4 зі АДРЕСА_7 . Факт самоправного зайняття відповідачами квартири АДРЕСА_1 підтверджено актом від 02.05.2019, складеним працівниками ЛКП «Збоїща-408» (а.с.6).

Квартира №2 складається з однієї кімнати площею 17,1кв.м. на першому поверсі будинку та кладової площею 13,8кв.м., яка розташована на мансарді будинку (а.с.8).

За самоправне зайняття жилого приміщення відповідача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності - постановою адміністративної комісії при Шевченківській районній адміністрації від 13.06.2019 №13/4 оштрафовано на 85 грн. (а.с.12).

На попередження ЛКП «Збоїща-408» добровільно звільнити самоправно зайняту квартиру АДРЕСА_6 відповідачі не реагують (а.с.7). Будь-яких документів на право зайняття чи приєднання квартири АДРЕСА_6 відповідачі не надали.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення, а саме слід виселити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, зобов`язавши відповідачів відновити замурований вхід до квартири АДРЕСА_1 .

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідачів в користь позивача підлягає розмір судових витрат.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню в користь позивача 1921,00грн. судового збору, а саме, пропорційно з кожного по 960 грн.50 коп..

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.4,51, 61, 109, 116 ЖК УРСР, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

виселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_8 ), з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення, зобов`язавши відповідачів відновити замурований вхід до квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_8 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_8 ) в користь Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради ( місце знаходження за адресою: м. Львів. вул. Липинського,11, код ЄРДПОУ 04056115) судовий збір в розмірі 1921,00 грн.,а саме,пропорційно з кожного по 960 грн.50 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя В. В. Свірідова