Справа № 740/4202/15-ц
Провадження № 6/740/49/20
УХВАЛА

26 червня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді Олійника В.П., за участі секретаря судового засідання Капленка І.О.,

розглянувши в судовому засіданні подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лисенка Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

встановив:

В поданні ставиться питання про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, з посиланням на те, що на виконанні старшого державного виконавця Лисенка О.С. перебуває зведене виконавче провадження №50118636 про стягнення із ОСОБА_1 510 грн. на користь держави, 430103,89 грн. на користь ОСОБА_2 , 15178, 99 грн. на користь АТ КБ «Приватбанк», після відкриття виконавчого провадження боржником в добровільному порядку заборгованість не сплачується, згідно особистих пояснень ОСОБА_1 знає про наявність заборгованості, будь-яких дій спрямованих на його сплату боржником не вчиняється.

Державний виконавець Лисенко О.С. в судове засідання не з"явився, згідно подання заявлені вимоги підтримує.

Згідно ч.11 ст.440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із врахуванням доказів, які додані до подання, суд приходить до слідуючих висновків.

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України визначені випадки, відповідно до яких право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено: коли він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю,до закінчення терміну,

встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон,-до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень;він засуджений за вчинення

кримінального правопорушення до відбуття покарання або звільнення від покарання;

він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Відповідно до ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

В судовому засіданні встановлено, що на примусовому виконанні Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебуває зведене виконавче провадження №50118636, до складу якого входять виконавче провадження №46569432 від 28 березня 2013 року, №49382484 від 18 листопада 2015 року, №59194960 від 27 травня 2019 року, станом на 12 червня 2020 року борг по яких становить 493210,37 грн..

Подання державного виконавця мотивоване наявністю невиконаного боржником ОСОБА_1 грошового зобов`язання, з його змісту вбачається, що протягом виконання виконавчого провадження боржником заборгованість по виконавчим документам не сплачена.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв`язку з цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом виконавця; письмове повідомлення виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

До подання додані копії постанов про відкриття виконавчих проваджень, виконавчий лист, подання не містить вимоги державного виконавця, постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, акту державного виконавця про вихід за адресою проживання боржника за адресою зазначеною ним у поясненнях від 27 листопада 2015 року, даних управління державної міграційної служби України, що боржник має паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Дані докази не підтверджують умисне ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

За таких обставин підстави для тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України в судовому засіданні не встановленні.

Керуючись ст.ст.247, 441 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ніжинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Лисенка Олександра Сергійовича про тимчасове обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника, - відмовити повністю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасникам по справі роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положеньЦПК України строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя В.Олійник