Ухвала

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 308/7081/15-ц

провадження № 61-4086св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом управління Закарпатської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ужгородський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та комунальне підприємство ЖРЕР № 5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Фазикош Г. В., Джуги С. Д., Кожух О. А., від 06 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року Закарпатська Єпархія Української православної церкви Київського патріархату звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ужгородський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та комунальне підприємство ЖРЕР № 5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

від 11 квітня 2018 року позов задоволено.

Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 .

Усунуто перешкоди у користуванні власністю Закарпатської Єпархії Української православної Церкви Київського патріархату, а саме житловим приміщенням АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 .

Виселено ОСОБА_1 в примусовому порядку із житлового приміщення АДРЕСА_1 .

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 11 квітня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким позов управління Закарпатської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату задоволено частково.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю Закарпатської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату (змінена назва Управління Закарпатської Єпархії Української православної церкви (Православної церкви України)), а саме житловим приміщенням

АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації місця проживання за вказаною адресою ОСОБА_1 . Виселено ОСОБА_1 із житлового приміщення АДРЕСА_1 . У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасуватипостанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої

статті 389 Цивільного процесуального кодексу України) та порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, внаслідок неналежного дослідження судом зібраних

у справі доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо відстуній висновок Верховного Суду щодо питання застосування права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом управління Закарпатської Єпархії Української православної церкви Київського патріархату до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Ужгородський міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області та комунальне підприємство ЖРЕР № 5, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович