Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого суддя - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - Пазяк С.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про припинення іпотеки та заборони відчуження земельної ділянки та зобовязання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про припинення іпотеки та заборони відчуження земельної ділянки та зобовязання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12 вересня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк» в особі заступника керуючого Закарпатської філії ТОВ Саркісян Н.В. та ОСОБА_1 , був укладений кредитний договір № 900 -0221008/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кошти на споживчі потреби в розмірі 19500 доларів США( що еквівалентно 94619.85 грн.) на строк 180 місяцві з кінцевим терміном погашення 11.09.2023 р. на умовах, визначених цим договором, зі сплатою 13,5 % річних та 0.10.% від суми кредиту комісії за управління кредитом.

Для забезпечення виконання цього договору між позичальником та банком було укладено договір іпотеки № 900 -0221008/Zфквіп-08, за умовами якого позивач передала в іпотеку земельну ділянку, площею 0, 0799 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому ТзОВ «Український промисловий банк» відступив право вимоги по кредитному договору № 900 -0221008/ФКВ-08 ПАТ «Дельта Банк».

У зв`язку невиконанням умов договору банк подав до суду позов про дострокове стягнення в повному обсязі кредитного боргу з

ОСОБА_1 Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2014 року по справі № 308/21623/13-ц було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором на суму 113 295, 93 грн. та 1132 грн. судового збору.

20.04.2015 року на виконання вказаного рішення на підставі виконавчого листа по справі №308/21623/13-ц суду РВ ДВС було відкрито виконавче провадження № 47279937 .

30.04.2015 року у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу, виконавче провадження було закінчено, про що було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим позивач вказує на те, що по сьогоднішній день іпотека банком не знята, що перешкоджає позивачу, як власнику майна, вільно розпоряджатись своїм майном.

Доказом цього є Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за якою станом на 11.09.2019 р.

Відтак, позивач вважає, що припинились кредитні зобов`язання та припинились іпотека за договором іпотеки від 12 вересня 2008 року на підставі статті 17 Закону України «Про іпотеку», а Банк, як іпотекодержатель, повинен був подати державному реєстратору відповідну заяву про державну реєстрацію її припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, але цього не зробив, що зумовило звернення позивача з даним позовом.

На підставі викладеного позивач просить суд : припинити іпотеку та заборону відчуження земельної ділянки кадастровий номер : :01:001:0030, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати запис про іпотеку та скасувати запис про обтяження, а також зобов`язати ПАТ «Дельта банк» звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки та інших заборон, накладених на користь ПАТ «Дельта Банк» щодо земельної ділянки кадастровий номер : :01:001:0030, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана в іпотеку згідно договору іпотеки № 900 -0221008/ФКВ-08.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.10.2019 року відкрито провадження у справі та ухвалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач по справі не скористався своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом строк.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі письмових доказів.

Представник відповідача заяв про відкладення до суду не подав.

З огляду на те, що даний позов розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, є малозначним, відповідач по справі, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, відзиву на позов чи заяви про відкладення не подав, суд вважає за можливе розглянути спір на підставі наданих письмових доказів.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, судом встановлено наступні обставини.

12 вересня 2008 року між ТзОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 900 -0221008/ФКВ-08, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кошти на споживч потреби в розмірі 19500 доларів США( що еквівалентно 94619.85 грн. на строк 180 місяці з кінцевим терміном погашення 11.09.2023 р. на умовах, визначених цим договором , зі сплатою 13,5 % річних та 0.10.% від суми кредиту комісії за управління кредитом.

Для забезпечення виконання цього договору між позичальником та банком було укладено договір іпотеки № 900 -0221008/Zфквіп-08, за умовами якого позивач передала в іпотеку земельну ділянку, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Одночасно з посвідченням цього договору приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. накладено заборону відчуження вказаного у договорі нерухомого майна.

Оскільки ОСОБА_1 не належним чином погашала заборгованість за кредитним договором, утворилась заборгованість, у зв`язку з чим банк подав до суду позов про дострокове стягнення в понов обсязі кредитного боргу з

ОСОБА_1 Ужгородського міськрайонного суду від 12.03.2014 року по справі № 308/21623/13-ц було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором на суму 113 295, 93 грн. та 1132 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення суду 09.07.2014 року Ужгородським міськрайонним судом був виданий виконавчий лист № 308/21623/13-ц, на підставі якого постановою державного виконавця РВ ДВС Гусєва О.О. від 20.04.2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 47279937.

30.04.2015 року постановою державного виконавця РВ ДВС Гусєва О.О. від 20.04.2015 року виконавче провадження ВП № 47279937 було закінчено у зв`язку з фактичним повним виконанням виконавчого документу.

Разом з тим позивач вказує на те, що по сьогоднішній день іпотека банком не знята, що перешкоджає позивачу, як власнику майна, вільно розпоряджатись своїм майном.

В якості доказу стороною позивача надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, згідно якої станом на 11.09.2019 р. іпотека банком не знята.

Вказана обставина слугувала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою та другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

В частині першій статті 599 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору

У пунктах 41-43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19) зазначено, що: «іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16; див. також пункт 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц)».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, у межах заявлених ними вимог і на підставі доводів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина перша статті 11 ЦПК України у редакції чинній на час ухвалення судового рішення).

В судовому засіданні встановлено і не спростовано відповідачем по справі, що ОСОБА_1 виконала вищезгадане судове рішення, тобто сплатила у повному обсязі визначену ним суму боргу, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.23)

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині припинення іпотеки за Договором іпотеки № 900 -0221008/Zфквіп-08, за умовами якого позивач передала в іпотеку земельну ділянку, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П.реєстраційний номер 5777117, а також скасування запису про іпотеку, запису про обтяження вказаного нерухомого майна за реєстраційним номером 5777163 підлягають задоволенню.

Вивчивши ж вимогу позивача щодо зобов`язання ПАТ «Дельта банк» звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки та інших заборон, накладених на користь ПАТ «Дельта Банк» щодо земельної ділянки кадастровий номер : :01:001:0030, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка була передана в іпотеку згідно договору іпотеки № 900 -0221008/ФКВ-08, суд виходить із наступного.

Відповідно до Закону України «Про державну також реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про нотаріат», проведення реєстраційних дій, зумовлених припиненням обтяження нерухомого майна забороною відчуження та іпотекою, здійснюється на підставі рішень суду, як про припинення самих речових прав, так і про припинення їх обтяжень.

Відтак суд приходить до переконання, що рішення суду, як про припинення самих речових прав, так і про припинення їх обтяжень є достанім для проведення реєстраційних дій, зумовлених припиненням обтяження нерухомого майна та забороною відчуження та іпотекою, тому суд відмовляє у вказаній вимозі позивача, як безпідставній.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім та проходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи задоволення часткове позову суд, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути 768,40 грн. сплаченого судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15; 16; 509; 526;593; 598; 599 ЦК України, ст.ст.1,3,7,17,33,36,37 Закону України « Про іпотеку», ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки № 900 -0221008/Zфквіп-08 від 12.09. 2008 pоку, укладеним між ТзОВ «Український промисловий банк», як іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як іпотекодавцем, посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Монич Р.І., зареєстрованим в реєстрі нотаріальних дій за № 2359.

Зняти заборону відчуження земельної ділянки кадастровий номер : :01:001:0030, площею 0, 0799га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та виключити запис про іпотеку (реєстраційний номер запису про іпотеку 577717) та про обтяження вказаного нерухомого майна з Державного реєстру іпотек, Єдиного реєрстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 5777163) щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

В рештіпозовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

На рішення може бути подана апеляційна скарга Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 22.06.2020 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

В.І. Бедьо