Справа № 495/6977/19
№ провадження 2/495/724/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

22 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/6977/19

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат,

В С Т А Н О В И В:

02 серпня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення ОСОБА_1 повноліття, витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох дітей - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю.

За рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1000 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_2 про стягнення аліментів з матері на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено з підстав неможливості достовірно встановити факту постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_1 з жодним із батьків.

Разом з тим, вказує, що його син на момент проживання з матір`ю не відвідував школу, у зв`язку із чим батько змушений був звернутись через свого представника до правоохоронних органів із скаргою про ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_1

29.05.2019 року постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

29.05.2019 року ОСОБА_3 прийшовши додому вчинила сварку, під час якої вчинила психологічне насилля відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , у зв`язку із чим син переїхав жити до батька назавжди, та на даний час навіть не підтримує зв`язок з матір`ю.

Отже, ОСОБА_1 на даний час проживає з батьком, що підтверджується довідкою виконкому Шабівської сільської ради.

Вказує, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, якому з 01.07.2014 року встановлений діагноз: епілептичний синдром з парціальними нападами при засинанні. Дизартрія. Дисплексія».

Отже, посилаючись на той факт, що він своїми зусиллями займається вихованням та лікуванням сина, відводе його до школи, займається з ним вечорами та іншим чином піклується про нього, хоча перебуває у скрутному матеріальному становищі, офіційно не працевлаштований, коли є можливість підробляє на будівництві, натомість відповідач є працездатною особою, яка отримує досить значну заробітну плату, більш того привласнила кошти дитини, що виплачуються їй як державна соціальна допомога дитині інваліду з дитинства, а тому з врахуванням викладеного, вважає, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог в повному обсязі .

06 серпня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті.

18.09.2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням суду про визначення місця її проживання мешкає з матір`ю.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно.

Вказує, що на даний час погіршився матеріальний стан їх сім`ї, у зв`язку із тим, що дочка ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з квітня 2017 із захворюванням бронхіальна астма, екзогенна форма.

Хвороба проявляється періодичним нападами задишки.

Також в якості погіршення свого матеріального становища вказує, що їй доводиться проживати в квартирі родичів за адресою: АДРЕСА_1 , що тягне за собою відповідні фінансові витрати.

Посилаючись на довготривалий судовий процес щодо поділу майна між нею та відповідачем, вказує, що ОСОБА_2 є причиною тяжкої фінансової ситуації в їх сім`ї.

Тому, з урахуванням усього вищенаведеного, відповідач у зустрічному позові просить суд: стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збільшений розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2019 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, перейшов до розгляду справи у загальному позовному провадженні та призначив підготовче судове засідання.

06 травня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_2 - адвокат Царенко О.О. надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника за наявними матеріалами справи у зв`язку з карантинними заходами, позовні вимоги підтримав, у зустрічному позові просив відмовити, як в необґрунтованому.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним в судове засідання не з`явилась, була повідомлені належним чином, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у відсутність.

Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 є батьками неповнолітніх ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження. /л.с. 5,6/.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року по справі № 495/6559/15-ц, уточнений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, орган опіки та піклування виконавчого комітету Салганської сільської ради про розірвання шлюбу, визначення місця проживання доньки - задоволено. Шлюб, зареєстрований 22 листопада 2003 року у Бритівській сільській раді, Білгород-Дністровського району, Одеської області, актовий запис №27, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано.

Визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 /л.с.8-9/.

У відповідності до довідки № 292/г від 18.06.2019 року, виданої виконавчим комітетом Шабівської сільської ради, дійсно дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає з батьком за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на повному його матеріальному забезпеченні з 04.06.2019 року. /л.с.7/.

Згідно листа з КУ «Міська дитяча лікарня ім. ак. Б.Я. Резніка, з 17.03.2016 року дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлений діагноз: епілептичний синдром з парціальними нападами при засинанні. Дизартрія. Дисплексія. Косоокість. Хронична герпесвирусна інфекція. Гомоцистеінемія.

Позивач у своєму позові вказує, що питання стягнення аліментів на його користь на утримання сина вже вирішувалось Білгород - Дністровським міськрайонним судом, однак рішенням по цивільній справі № 495/3206/18 від 05.04.2019 року, в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Білгород - Дністровської районної державної адміністрації про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - відмовлено. /л.с.10-13/.

Підставою для відмови, як зазначено в мотивувальній частині рішення, послугувало те, що судом неможливо достовірно встановити факту постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_1 з жодним із батьків, періодичність проживання не дає суду правових підстав для стягнення аліментів, оскільки в такому разі може бути порушено принцип рівності у несенні обох батьків свого обов`язку по утриманню дитини.

У вищенаведеному рішенні також зазначено, що ті довідки з виконкому сільської ради та акти обстеження житлових умов ОСОБА_2 , що надані як доказ проживання сина разом з батьком спростовуються довідками про місце фактичного проживання дитини з матір`ю, що надані в обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 та в судовому засіданні представником третьої особи - служби у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради.

Разом з тим, позивач вказує, на той факт, що дитина ОСОБА_1 , тимчасово проживаючи з матір`ю, не відвідувала школу, тому постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2019 року, визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. /л.с.19-20,22/.

Після вчинення психологічного насильства відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , позивач вказує, що останній переїхав жити разом з батьком назавжди.

Згідно трудової книжки ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 та довідки № РУ000000989 від 20.06.2018року, ОСОБА_3 працює в ТОВ «РУШ`та займає посаду керуючої магазином 3 категорії /л.с.15,16/.

Тому, позивач посилаючись на високий рівень доходів відповідача наполягав на можливості надання на його користь на утримання сина ОСОБА_1 аліментів у визначеному у позові розмірі.

Спростовуючи вимоги позивача, відповідач надала до справи Постанову Одеського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, відповідно до якої постанова Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 29.05.2019 року, якою визнано ОСОБА_3 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП - скасована, за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, а провадження по справі відносно ОСОБА_3 закрито на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. /л.с. 67-69/

Також приєднана до матеріалів справи копію акту обстеження житлово - побутових умов проживання від 11 січня 2020 року, численні виписки з історії хвороби дитини ОСОБА_4 ; квитанції щодо оплати ліків.

Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Однак, в матеріалах справи містяться суперечливі дані щодо фактичного мешкання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 саме разом з батьком ОСОБА_2 .

Так, згідно акту обстеження умов проживання відповідача ОСОБА_3 від 12.06.2019 року: на момент перевірки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично мешкає з батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 від 11.01.2020 року: на момент перевірки ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суду і до теперішнього часу неможливо достовірно встановити факту постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_1 разом з батьком, адже дитина періодично мешкає із матір`ю, що встановлено відповідним доказами, наведеними вище за текстом рішення, а отже періодичність проживання не дає суду правових підстав для стягнення аліментів, оскільки в такому разі може бути порушено принцип рівності у несенні обох батьків свого обов`язку по утриманню дитини.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог ОСОБА_2 , вимоги щодо стягнення судових витрат також задоволенню не підлягають.

Стосовно зустрічних позовних вимог, суд вважає за доцільне вказати про наступне.

Як вже зазначалось вище, згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року, визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У відповідності до рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року, позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, Білгород - Дністровський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, про стягнення аліментів - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. з усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, починаючи з дати звернення до суду з відповідним позовом, а саме з 16.04.2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 , суми платежу за один місяць, відповідно до вимог ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України.

Позивач у своєму позові вказує, що в теперішній час погіршився матеріальний стан їх сім`ї у зв`язку із тим, що дочка ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з квітня 2017 року із захворюванням бронхіальна астма, екзогенна форма, що підтверджує медичною довідкою від 11.09.2019 року. /л.с.50/.

Позивач вказує на погіршення свого матеріального становища, адже їй доводиться з вини відповідача проживати за адресою її родичів.

Так, приєднала до матеріалів справи рішення суду по справі № 495/5842/16-ц від 26.06.2017 року, згідно якого вирішено позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя - задовольнити частково. Усунути перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) її майном, а саме: автомобілем марки «Opel-Vivaro», типу легковий пасажирський, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_3 ; житловим будинком, загальною площею 76,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 03.05.2012 року № 1505/3225/2012 належить ОСОБА_3 ; земельною ділянкою площею 0,25 га, кадастровий номер :02:004:0147, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно свідоцтва про право власності № 19930956 від 03.04.2014 року належить ОСОБА_3 . Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) не чинити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) перешкод у користуванні, володінні, розпорядженні її майном та повернути їй:- автомобіль марки «Opel-Vivaro», типу легковий пасажирський, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_3 ; правовстановлюючі документи на автомобіль марки «Opel-Vivaro», типу легковий пасажирський, 2006 року випуску, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 належить ОСОБА_3 ; правовстановлюючі документи на житловий будинок, загальною площею 76,9 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 03.05.2012 року № 1505/3225/2012 належить ОСОБА_3 ; правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер :02:004:0147, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , яка згідно свідоцтва про право власності № 19930956 від 03.04.2014 року належить ОСОБА_3 . /л.с.53-55/.

Натомість, вказує позивач, рішення суду не виконувалось, більш того, 02.07.2018 року винесено рішення по цивільній справі № 495/5454/17, згідно якого позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - задоволено.

Встановлено факт, що об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є наступне майно:житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 ; земельна ділянка площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером: :02:004:0147; транспортний засіб, а саме легковий пасажирський автобус Ореl - Vіvаrо 2006 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/2 частку житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» житловою площею 30,7 кв.м., загальною площею 76,9 кв.м., літньої кухні літ. «Б», сараю літ. «В», майстерні літ. «Д», вбиральні літ. «Є», споруд № 4, 5, 8. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером: :02:004:0147. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на 1/2 частку транспортного засобу, а саме легкового пасажирського автобусу Ореl - Vіvаrо 2006 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 . Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 гривень та витрати на правову допомогу у сумі 1600 гривень. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та поділу спільної сумісної власності подружжя - задоволено. Встановлено факт, що об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є наступне майно: об`єкт незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 51,0 кв.м., загальною площею 139,2 кв.м., гаража літ. «Б», убиральні літ. «В», споруд №1- 5;- земельна ділянка площею 0,2271 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером: :02:004:0146; транспортний засіб, а саме автобус пасажирський MERCEDES-BENZ 316CRDI 2000 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 ; причіп до легкового автомобіля бортового (марка, модель 814000 ), 2007 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 .Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку об`єкта незавершеного будівництва, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , який складається з житлового будинку літ. «А», житловою площею 51,0 кв.м., загальною площею 139,2 кв.м., гаража літ. «Б», убиральні літ. «В», споруд №1-5. Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку земельної ділянки площею 0,2271 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , та надана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за кадастровим номером: :02:004:0146. Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку транспортного засобу, а саме автобусу пасажирського MERCEDES-BENZ 316CRDI 2000 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_7 , реєстраційний номер НОМЕР_8 . Визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на 1/2 частку причепу до легкового автомобіля бортового (марка, модель 814000), 2007 року випуску, синього кольору, номер шасі НОМЕР_10 , реєстраційний номер НОМЕР_11 .

Тому, на думку відповідача ОСОБА_3 , існують усі правові підстави для збільшення розміру стягуваних аліментів.

За ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 05.02.2014 року № 143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Але Верховний Суд України також вказав на те, що при розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Так, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.01.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1779 грн, з 6 років - 2218 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Позивач посилаючись на зміну свого матеріального стану у бік погіршення, просила збільшити розмір аліментів.

Однак, визначений нею у позові розмір аліментів у 1000 грн не є збільшеним, його вона вже отримує за рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року по цивільній справі № 495/3206/18, що також підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2019 ВП № 59548496. /л.с.14/.

У відповідності до ч.1 ст 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Тому, у збільшенні розміру аліментів, стягуваних на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 слід відмовити.

Стосовно зустрічних вимог про стягнення на дитину додаткових витрат, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, у відповідності до ст.185СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесений разово, періодично або постійно.

Аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини. У тих випадках, коли в силу особливих, виняткових обставин вимагаються поверх звичайних додаткові витрати, цих коштів може виявитися недостатньо.

Стаття 185 СК України передбачає притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить обох батьків в однакове становище.

У Законі зазначено, що участь у додаткових витратах батьків, які сплачують аліменти або до яких не заявлялися вимоги про сплату аліментів, може бути лише у випадках, що викликані особливими обставинами (розвитком здібності дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Особливими обставинами можуть бути: несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії; нещасний випадок - дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо.

Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники.

Так, особливими позитивними обставинами називають розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент, схильність може бути виявлена в спорті - витрати на оплату тренерів, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо.

Отже, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою.

Розмір суми, що стягується з одного із батьків дитини, зобов`язаного брати участь у додаткових витратах на дитину, зумовлених особливими обставинами, повинен визначатися залежно від понесених або передбачуваних витрат.

Крім того, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 року по справі «Хант проти України»).

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини.

В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У пунктах 18, 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини можуть залучатися батьки, а додаткові витрати це такі, які викликані особливими обставинами: розвитком здібностей дітей, хворобою, каліцтвом тощо.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Позивачем не підтверджено жодними належними та достатніми доказами несення нею додаткових витрат на дитину, а обставини, на які вона посилається не є особливими /приєднана медична довідка щодо хвороби дитини з діагнозом бронхіальна астма не свідчить про наявність витрат на лікування в розмірі, що перевищує суму стягуваних аліментів із залученням участі другого з батьків у фінансових витратах на дитину/, а отже не доведено необхідності призначення додаткових витрат на дитину.

Враховуючи усе вищевикладене, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та застосування його до фактичних обставин справи, суд прийшов до висновку про необґрунтованість та неможливість задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184,185,191 СК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , паспорт № НОМЕР_12 , ІПН: НОМЕР_13 , що проживає за адресою: АДРЕСА_6 , зареєстрований: АДРЕСА_5 .

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , паспорт серії НОМЕР_14 , ІПН: НОМЕР_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрований: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , паспорт серії НОМЕР_15 , ІПН: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складений 22 червня 2020 року.

Суддя: