Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 688/1853/17

провадження № 61-20442св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укразбанк» на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року у складі судді Мазур Н. В. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк», банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просило:

1) стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 110 483,23 грн, яка складається з заборгованості по прострочених процентам у розмірі 108 712,45 грн, пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 1 770,78 грн;

2) у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 110 483,23 грн звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 ; квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , шляхом проведення прилюдних торгів.

Позов мотивований тим, що 12 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - ВАТ АБ «Укразбанк», банк), правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1012008/3і, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії з загальним лімітом кредитування 195 000 грн, строком до 12 березня 2015 року, зі сплатою процентів з 12 березня 2008 року по 29 липня 2008 року в розмірі 18,5% річних, з 30 липня 2008 року в розмірі 19,5 % річних.

12 березня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 між банком та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

30 липня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 між банком та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2011 року у справі № 2-60/2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 1012008/3і в розмірі 153 915,44 грн.

17 травня 2012 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2/2220/25/12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 153 915,44 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 27 червня 2012 року у справі № 2/84/2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 153 915,44 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_3

10 липня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадський формувань внесений запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1

05 лютого 2017 року ОСОБА_1 остаточно виконав рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2011 року у справі № 2-60/2011, яким стягнуто з нього на користь банку заборгованість в розмірі 153 915,44 грн.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 повертав заборгованість упродовж 2011-2017 років станом на 25 травня 2017 року банком нарахована заборгованість за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 110 483,23 грн., яка складається з заборгованості по процентам у розмірі 108 712,45 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 1 770,78 грн. Зазначену заборгованість банк просив стягнути з боржника та звернути стягнення на предмети іпотеки в рахунок її погашення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року та додатковим рішенням цього ж суду від 12 серпня 2019 року в задоволенні позову ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що за наявності судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості відсутня підстава для нарахування процентів за кредитним договором, оскільки строк дії договору змінений кредитором. Повторне звернення стягнення на одне і те саме майно з одних і тих самих підстав нормами чинного законодавства України не передбачено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Укргазбанк» залишено без задоволення, рішення Шепетівського міськрайонного суду від 25 квітня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У листопаді 2019 року ПАТ АБ «Укргазбанк»звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що в позичальника до 05 лютого 2017 року існувала заборгованість по тілу кредиту, на яку нарахована заборгованість по процентам та пені. Наявність заборгованості по тілу кредиту виключає можливість припинення кредитного договору. Судове рішення про стягнення заборгованості не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та узагальнення його доводів

У грудні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 , у якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Посилається на те, що банк скористався своїм правом на дострокове повернення усієї суми кредиту. Між сторонами відсутня домовленість про порядок повернення позики після закінчення строку виконання зобов`язань. Право банку нараховувати заборгованість по процентам та пені припинилось у зв`язку з пред`явленням до нього (позичальника) позову про дострокове стягнення заборгованості. Банк реалізував своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

12 березня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 1012008/3і, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлюваної відкличної кредитної лінії з загальним лімітом кредитування 195 000 грн, строком до 12 березня 2015 року, зі сплатою процентів з 12 березня 2008 року по 29 липня 2008 року в розмірі 18,5% річних, з 30 липня 2008 року в розмірі 19,5 % річних.

Згідно п. 5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язується сплатити банку неустойку (пеню) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період існування заборгованості, обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочення виконання зобов`язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

12 березня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

30 липня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 між Відкритим акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, відповідно до якого останній передав в іпотеку квартиру

АДРЕСА_2 суду Хмельницької області від 19 січня 2011 року у справі № 2-60/2011 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 1012008/3і в розмірі 153 915,44 грн.

17 травня 2012 року рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 2/2220/25/12 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 153 915,44 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 .

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 27 червня 2012 року у справі № 2/84/2012 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 153 915,44 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 .

Згідно наданого банком розрахунку у зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань станом на 25 травня 2017 року нарахована заборгованість за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 110 483,23 грн., яка складається з заборгованості по процентам у розмірі 108 712,45 грн. та пені за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 1 770,78 грн.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною третьою статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 553, частин першої та другої статті 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц висловлено правовий висновок про те, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів за кредитним договором, який змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився, тому пред`явлені до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий висновок узгоджується і з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якого після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц міститься висновок про те, що право кредитодавця нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Судами встановлено, що рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 січня 2011 року стягнуто заборгованість з ОСОБА_1 за кредитним договором № 1012008/3і від 12 березня 2008 року в розмірі 153 915,44 грн.

ПАТ АБ «Укргазбанк», звернувшись до суду із позовом, використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, чим змінив строк дії кредитного договору, а отже за відсутності належної правової підстави, яка через власні дії кредитодавця є такою, що припинена, відсутні й підстави для нарахування процентів та пені після дострокового припинення кредитного зобов`язання, обумовлених цим договором.

Суд першої інстанції з яким і погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що після задоволення позовних вимог про дострокове стягнення кредиту, вимоги банку про стягнення процентів та пені, звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості, є безпідставними.

Доводи заявника про те, що зобов`язання за кредитним договором після дострокового стягнення заборгованості за судовим рішенням не припиняються зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права.

Інші доводи касаційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» не спростовують правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій, якими у повному обсязі з`ясовані обставини справи, перевірені доводи сторін та дана належна оцінка, а зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до приписів статті 400 ЦПК України виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною третьою статті 401 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судових рішень.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укразбанк» залишити без задоволення.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 квітня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов