ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року

м.Суми

Справа №591/10049/13-ц

Номер провадження 22-ц/816/1372/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

сторони:

позивач - ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 травня 2020 року про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення, в складі судді Сидоренко А.П., постановлену у м. Суми,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06 травня 2020 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2014 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, пославшись на вручення відповідачу копії заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2014 року ще 28 лютого 2014 року, дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду заяви про перегляд заочного рішення, поданої 04 травня 2020 року, з мотивів пропуску строку на її подачу. Доводить, що копія заочного рішення суду була отримана ним лише 29 квітня 2020 року, а рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 28 лютого 2014 року підписане не ним, на судовій повістці зазначено лише прізвище не його почерком, без ініціалів та підпису отримувача, що не є належним доказом отримання копії заочного рішення у 2014 році.

Посилаючись на те, що рукописний текст прізвища « ОСОБА_1 » у судовій повістці про вручення копії заочного рішення суду 28 лютого 2014 року виконаний не ОСОБА_1 , заявив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» Гакаля Р.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без розгляду на підставі ст. 126 ЦПК України заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, отримавши 28 лютого 2014 року копію заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 20 лютого 2014 року, лише 04 травня 2020 року звернувся із заявою про його перегляд, пропустивши визначений ст. 284 ЦПК України тридцятиденний строк на подачу такої заяви.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Зарічного районного суду від 20 лютого 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № SUXRRX06770455 від 06 квітня 2008 року у сумі 17585 грн 72 коп та 229 грн 40 коп на повернення судового збору.

Копія заочного рішення була направлена сторонам із супровідним листом суду від 24 лютого 2014 року і вручена відповідачеві ОСОБА_1 28 лютого 2014 року рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про що у графі судової повістки «особисто» рукописним текстом зазначено прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 71, 74).

За заявою ОСОБА_1 від 16 квітня 2020 року, в якій він вказав про те, що йому не було відомо про прийняте заочне рішення, копія заочного рішення була направлена йому судом поштою із супровідним листом суду від 24 квітня 2020 року, а вже 29 квітня 2020 року він поштою подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду (а.с. 76, 78, 79, 84).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У заяві ОСОБА_1 посилається на те, що копію заочного рішення Зарічного районного суду від 20 лютого 2014 року отримав поштою 29 квітня 2020 року (а.с. 79-82).

Однак, пославшись на наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, суд першої інстанції зазначив, що копію заочного рішення вручено особисто ОСОБА_1 28 лютого 2014 року (а.с. 74), тому дійшов висновку про отримання відповідачем копії заочного рішення ще 28 лютого 2014 року і пропуск ним строку подання заяви про перегляд заочного рішення, передбаченого ст. 284 ЦПК України.

У абз. 2 п. 106. Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМ України від 05 березня 2009 року № 270 (в редакції від 08 квітня 2013 року) визначено, що на бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою «Вручити особисто», внутрішнього рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» одержувач розписується та зазначає прізвище.

Всупереч зазначеним вимогам Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення «судова повістка» про особисте вручення 28 лютого 2014 року ОСОБА_1 копії заочного рішення його підпису не містить, у графі «особисто» зазначено тільки прізвище « ОСОБА_1 ».

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про належне вручення відповідачу копії заочного рішення 28 грудня 2014 року та помилково залишив заяву про перегляд заочного рішення без розгляду з підстав закінчення встановленого законом строку на вчинення такої процесуальної дії.

Крім того, відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 284 ЦПК України щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 103 ЦПК України, для задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки експертиза призначається за необхідності з`ясування обставин, що мають значення для справи, а в даному випадку вирішувалося процесуальне питання.

Враховуючи, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06 травня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Зарічного районного суду м. Суми.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

О.І. Собина