Справа № 158/185/20
Провадження № 2/0158/253/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2020 року Ківерцівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді - Поліщук С.В.
за участю секретаря - Груби М.Є.
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в режимі відеоконференції, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування витрат пов`язаних зі спорудженням надгробного пам`ятника, -
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування витрат пов`язаних зі спорудженням надгробного пам`ятника.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі.
Вищевказаним вироком встановлено, що 13.08.2017 року близько 09 години, ОСОБА_2 , знаходячись в житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки із ОСОБА_3 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, та спільного розпиття спиртних напоїв, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком по голові та тулубу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_3 кілька разів падав та вдарявся головою в сторонні предмети, зокрема ребра полиці шафи, та через деякий час помер.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.01.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.04.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що вироком суду цивільний позов потеріпілої ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з нього 100 000 грн. моральної шкоди, що може повністю покрити всі витрати. Крім того позивачем вирішено встановити надгробний пам`ятник на власний розсуд, просив в задоволенні позову відмовити.
Заслухавши пояснення сторін у справі, всебічно проаналізувавши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.
Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Судом встановлено, що вироком Маневицького районного суду Волинської області від 24.05.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 9 (дев`ять) років позбавлення волі.
Вищевказаним вироком встановлено, що 13.08.2017 року близько 09 години, ОСОБА_2 , знаходячись в житловому будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час сварки із ОСОБА_3 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, та спільного розпиття спиртних напоїв, керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс останньому декілька ударів кулаком по голові та тулубу, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_3 кілька разів падав та вдарявся головою в сторонні предмети, зокрема ребра полиці шафи, та через деякий час помер.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Виходячи з визначених норм ст. ст. 1166, 1167 ЦК України загальних підстав відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду, обов`язком позивача у справах такої категорії є доведення наявності матеріальної та моральної шкоди та її розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та настанням такої шкоди, а відповідача доведення відсутності своєї вини у її спричиненні.
Згідно ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Згідно положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 141, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1167, 1201 ЦК України, суд
у х в а л и в:
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подачі апеляційної скарги на (рішення) ухвалу суду продовжується на строк дії карантину.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , адреса перебування: Державна установа «Дрогобицька виправна колонія (№40)2, м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 77, Львівської області.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В. Поліщук

Повний текст рішення складений 23.06.2020 року.