П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Київ

справа № 760/33689/19

провадження № 22-ц/824/5514/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_1 , повний текст складений 21.01.2020 року,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський А.М. звернувся до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Приватний виконавець зазначає, що на виконанні у нього знаходиться виконавче провадження № 60211572 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2727/2011, виданого 07 листопада 2011 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості по кредитному договору в розмірі 95 497,65 доларів США та судових витрат.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що у боржника відсутні кошти чи рухоме майно, на яке можливо звернути стягнення для задоволення вимог стягувача в повному обсязі.

Разом з тим, приватним нотаріусом КМНО Русанюк З.З. посвідчено договір іпотеки № 2597 від 25 березня 2008 року, укладений між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , предметом якого є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , не була належним чином зареєстрована у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо її належності боржнику.

Оскільки, право власності на квартиру за боржником не зареєстровано, що унеможливлює звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем, приватний виконавець Телявський А.М.просив суд надати йому дозвіл звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , яке не було зареєстровано в установленому законом порядку, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року відмовлено в задоволенні подання приватного виконавця.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким його подання задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги приватний виконавець посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, оскільки судом не було досліджено надані ним докази, а обставини справи не були повно та всебічно з`ясовані.

Від АТ «Універсал Банк» надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких банк вказує, що судом не враховано, що нерухоме майно - квартира АДРЕСА_2 ,належить боржнику на підставі договору купівлі-продажу, та не враховано факт передачі даної квартири в іпотеку АТ «Універсал Банк», відповідно до якого ОСОБА_1 є її власником.

Також банк звертає увагу на те, що станом на дату подання пояснень рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2011 року не виконане, а заборгованість боржника за кредитом залишається не погашеною.

В суді апеляційної інстанціїпредставник приватного виконавця адвокат Коваленко Т.А. та представник АТ «Універсал Банк» підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду апеляційної скарги, до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні подання приватного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира, станом22 жовтня 2019 року, за ОСОБА_1 на праві власності не зареєстрована та при зверненні з поданням приватним виконавцем не надано суду доказів на підтвердження того, хто на даний час є її власником за інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Судова колегія, погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч.10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Теслявського А.М. перебуває виконавче провадження № 60211572 відкрите 02 жовтня 2019 року щодо виконання виконавчого листа № 2-2727/2011, виданого 07 листопада 2011 року Солом' районним судом м. Києва, про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 95 497,65 дол. США та судових витрат.

02 жовтня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та постанову про арешт коштів боржникав межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця - 105 047,41 дол. США та 2 002 грн. (а.с. 13-14, 17).

Вжитими приватним виконавцем заходами визначеними Законом України «Про виконавче провадження» було встановлено наявність у боржника відкритих рахунків у банках, проте коштів для виконання постанови на рахунках недостатньо.

З матеріалів справи також вбачається, що 25 березня 2008 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (покупці) було укладено договір купівлі продажу, відповідно до умов якого, ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали у рівних частках квартиру АДРЕСА_3 (а.с. 64-65).

Частиною 1 ст. 48 Закону «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

З урахуванням зазначених вище норм права, колегія суддів вважає, що приватним виконавцем під час виконання виконавчого провадження та підготовки подання не були в повному обсязі проведені дії щодо перевірки даних відносно власників майна, оскільки зі справи вбачається, що власником об`єкта нерухомого майна - спірної квартири, є також ОСОБА_2 , який всупереч ст.ст. 12,51, 440 ЦПК України не був залучений до участі у справі в якості сторони (а.с. 36).

За таких обставин, доводи апеляційної скаргине дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргуприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовичазалишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: