КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/7848/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Голуб С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «ліга Справедливості», про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року було повернуто позовну заяву заявнику.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала 05 березня 2020 року апеляційні скарги, яка не відповідає вимогам ст. 354 ЦПК України, зокрема: апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року було залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху та надано десятиденний строк з моменту вручення копії такої ухвали для звернення до суду з клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням поважних причин пропуску такого строку.

На виконання вимог вказаної ухвали суду, ОСОБА_1 подала заяву в якій зазначає, що апеляційна скарга була направлена на адресу суду 04 лютого 2020 року, в день її підписання, простим поштовим відправленням, шляхом кидання конверта в поштову скриньку. Однак на поштовому конверті з невідомих причин відсутній поштовий штемпель та міститься поштовий штемпель на довідці про пересилання листа на інше поштове відділення 05 березня 2020 року, чому там зазначена саме дата «05 березня 2020 року» заявнику невідомо.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просить суд вважати строк на подання позовної заяви не пропущеним та поновити його у зв`язку з карантином, що ускладнило подачу позовної заяви через поштове відділення із отриманням квитанції про відправку листа.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими твердженнями ОСОБА_1 , з урахуванням такого.

У відповідності до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду була подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення її копії.

Так, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що отримала копію оскаржуваної ухвали суду 23 січня 2020 року, що не спростовується матеріалами справи.

Таким чином, з 24 січня 2020 року розпочався перебіг строку на апеляційне оскарження з беззаперечним правом на поновлення строку на апеляційне оскарження, та який закінчився 08 лютого 2020 року. Разом з тим, як вбачається з відбитку поштового штемпеля на конверті апеляційна скарга була здана до поштового відділення 05 березня 2020 року, тобто поза межами строку на апеляційне оскарження.

Твердження ОСОБА_1 про те, що нею було здано поштовий конверт з апеляційною скаргою саме 04 лютого 2020 року не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до п.42 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (далі - Правила), на поштовому відправленні, поштовому переказі зазначається: найменування адресата: для фізичних осіб - прізвище, ім`я та по батькові (у називному відмінку), для юридичних осіб - повне найменування підприємства, установи, організації, а також якщо відомо посада, ім`я та прізвище адресата. На простих та рекомендованих поштових картках, листах і бандеролях (крім тих, що адресуються до запитання) може бути зазначено лише прізвище та ініціали або ім`я та прізвище адресата. На поштових відправленнях, адресованих до населених пунктів, які не мають вулиць і нумерації будинків, прізвище, ім`я та по батькові адресата зазначаються повністю; за наявності номер мобільного телефону адресата (для реєстрованих поштових відправлень); 2) поштова адреса в такій послідовності: найменування вулиці (проспекту, бульвару АДРЕСА_1 ), номер будинку, квартири; найменування населеного пункту, району, області; поштовий індекс; країна призначення.

Згідно з п.54 Правил, поштові відправлення, які на адресному боці містять написи, наклейки або знаки, не передбачені для їх оформлення, а також з пошкодженими, забрудненими упаковками чи без належного упакування пересиланню не підлягають і повертаються відправникам.

Вийняті з поштових скриньок такі поштові відправлення, а також неоплачені або оплачені не в повному обсязі поштові відправлення повертаються за зворотною адресою з першого етапу обробки. До них прикріплюється довідка із зазначенням причини повернення, яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. У разі відсутності зворотної адреси такі поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом установленого законодавством строку.

Також не підлягають пересиланню поштові відправлення, поштові перекази, порядок адресування яких не відповідає вимогам, визначеним цими Правилами.

Як вбачається з довідки про причини повернення/досилання, поштовий конверт було переслано за місцем обслуговування, у зв`язку з тим, що відправником було невірно вказано поштовий індекс одержувача конверта, чим порушено п. 42 Правил, таким чином до такого конверта, відповідно до п. 54 Правил, була прикріплена довідка, засвідчена працівником поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля.

Зазначені обставини свідчать про те, що працівниками поштового відділення було витягнуто з поштової скриньки конверти саме 05 березня 2020 року, відповідно до затверджених Правил додаткового проставляння поштового штемпеля на конверті не вимагається, а тому твердження ОСОБА_1 про те, що нею було вкинуто поштовий конверт до поштової скриньки саме 04 лютого 2020 року є голослівними.

Окрім того, учасник справи, який скористався правом на звернення до суду з апеляційною скаргою шляхом її відправлення через засоби поштового зв`язку, повинен надати суду беззаперечні докази на підтвердження того коли саме було здано до поштового відділення те, чи інше поштове відправлення. У випадку відсутності таких доказів, суд апеляційної інстанції при визначенні дати початку перебігу строку на апеляційне оскарження виходить саме з відмітки поштового штемпеля, який міститься на конверті.

Також, вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження слід враховувати висновки Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Отже Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення пропущених строків. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ст. 354 ЦПК України щодо початку перебігу строків на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення відповідного рішення, направлене на забезпечення права осіб на ознайомлення із повним текстом судового рішення для наведення в апеляційній скарзі мотивів для його оскарження.

З огляду на приписи ст. 2 та 4 Закону України від 22.12.2005 № 3262-IV «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Окрім того, в поданому клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду ОСОБА_1 просить суд вважати строк на подання позовної заяви не пропущеним та поновити його у зв`язку з карантином, що ускладнило подачу позовної заяви через поштове відділення із отриманням квитанції про відправку листа та не просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про поновлення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

Також недоречними є посилання ОСОБА_1 на карантинні заходи впроваджені в державі, враховуючи таке.

11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України була прийнята Постанова №11 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до п. 1 якої по всій території України було оголошено карантин з 12 березня 2020 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Пунктом 3 Прикінцевих положень ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що в даному випадку положення пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України не підлягають застосуванню, оскільки у ОСОБА_1 право на апеляційне оскарження виникло ще 24 січня 2020 року, яким остання скористалась, подавши 05 березня 2020 року апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції 23 грудня 2019 року, тобто до моменту впровадження державою України карантинних заходів на території України.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що графік роботи поштових відділень Укрпошта було змінено лише з 18 березня 2020 року, при цьому відділення Укрпошти не припиняли свою роботу в період дії карантину на території України, таким чином у суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 не мала змоги подати апеляційну скаргу через поштове відділення з отриманням квитанції про відправку поштової кореспонденції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність поважних та обґрунтованих причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а тому у суду відсутні достатні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у даній справі.

Згідно із ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження в порядку встановленому ст. 358 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи із наведених обставин справи вважаю, що застосування апеляційним судом процесуальних обмежень при апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції від 23 грудня 2019 року відповідає принципу юридичної визначеності і не може вважатись відмовою у доступі до правосуддя.

Отже, ОСОБА_1 без поважних причин пропустила строк на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду міста Києвавід 23 грудня 2019 року, оскільки зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, а тому суд апеляційної інстанції доходить висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року має бути відмовлено.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду від 23 грудня 2019 року про повернення позовної заяви відмовити.

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Святошинського районного суду від 23 грудня 2019 року про повернення позовної заяви, зазначені в клопотанні про поновлення строку від 24 червня 2020 року.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Адвокатське об`єднання «Ліга Справедливості», Товариство з обмеженою відповідальністю «Об`єднання адвокатів юристів «ліга Справедливості», про стягнення боргу за договором про надання правової допомоги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суддя Київського

апеляційного суду С.А. Голуб