Справа № 541/642/20
Провадження №2/541/595/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 червня 2020 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі: головуючої судді: Андрущенко-Луценко С.В.,

з участю секретаря: Калініченко Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Миргородської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

встановив:

03.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаною позовною заявою. Просив зняти арешт із квартири АДРЕСА_1 .

На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що квартира АДРЕСА_1 належить на підставі договору дарування від 02.04.2001 його матері ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після відкриття спадщини, ОСОБА_1 як спадкоємцю стало відомо про наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна запису про арешт спадкової квартири, який був накладений 21.02.2005 за № 1699605 на підставі ухвали Миргородського міського суду від 22.07.2002 Першою Миргородською державною нотаріальною конторою.

В позасудовому порядку зняти обтяження з нерухомого майна неможливо, а існування арешту унеможливлює оформлення позивачем спадкового майна, що спонукало його звернутися з даним позоваом до суду.

Ухвалою суду від 07.04.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного провадження (а.с. 16).

13.04.2020 від відповідача Першої Миргородської державної нотаріальної контори надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що Перша миргородська державна нотаріальна контора є неналежним відповідачем у справі, оскільки виконувала функції державного реєстратора в межах закону. Відтак, не вбачає , що відповідачем були порушення права позивача, а тому просить в задоволенні позову відмовити (а.с.19-20).

Ухвалою суду від 13.05.2020 витребувано з Полтавського обласного державного нотаріального архіву Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію нотаріальної справи Першої Миргородської державної нотаріальної контори про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Першої Миргородської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність.

У направленому на адресу суду відзиві просив виключити Першу Миргородську державну нотаріальну контору в якості відповідача.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 02.04.2001, ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2003 (а.с. 8).

Ухвалою Миргородського міського суду в порядку забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, накладений арешт на кв. АДРЕСА_1 . Рішенням Миргородського міського суду від 15.10.2002 у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено. Дане рішення ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.02.2003 залишено без змін (а.с. 12-14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7). Спадкоємцем є її син ОСОБА_1 (а.с. 9,10).

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, виявлено обтяження відповідно до ухвали суду від 22.07.2002 про накладення арешту, накладеного 21.02.2005 Першою миргородською державною нотконторою, реєстраційний номер обтяження 1699605, власником майна зазначена ОСОБА_2 (а.с. 6).

Відповідно до довідки виданої начальником Миргородського ВДВС Корсунським Ю. відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості (боргів, штрафів, аліментів) з ОСОБА_2 відсутні (а.с.11).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Таким чином, справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору дарування недійсним, розглянута судом з ухваленням рішення по справі. Рішенням суду, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання договору дарування недійсним. Відтак на день розгляду справи за позовом ОСОБА_1 про зняття арешту з квартири, відпали підстави забезпечення позову застосовані на підставі ухвали суду. Арешт нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 порушує права позивача у його праві розпоряджатися спадковим майном, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Виходячи із принципу диспозитивності закріпленому в ст. 13 ЦПК України, суд не стягує із відповідача на користь позивача, сплачений судовий збір.

На підставі, ст. ст. 206, 263, 265 ЦПК України, ст. 317, 321, 386 ЦК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Першої Миргородської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яку накладено арешт ухвалою суду від 22.07.2002, за реєстраційним номером 1699605, реєстратором: Перша Миргородська державна нотаріальна контора.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко