Справа № 690/134/20
Номер провадження № 2/690/105/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко Р.І.,

розглянувши у відкритому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.05.2014 року між позивачем та відповідачем по справі було укладено шлюб, за час перебування в якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 . Упродовж останнього часу між сторонами почали виникати сварки у зв`язку з діаметрально протилежними поглядами на сімейне життя, внаслідок чого, в середині січня 2020 року, шлюбні відносини було припинено, після чого відповідач переїхав проживати до своїх батьків у с. Стебне, Звенигородського району Черкаської області, а позивач залишилася проживати спільно з малолітньою донькою.

Позивач не в змозі самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, а тому вважає, що відповідач, будучи працевлаштованим та маючи постійний дохід, має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку.

Також додатково подала до суду заяву про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу, орієнтовний розрахунок якої вказано у позовній заяві.

Ухвалою від 21.04.2020 року відкрито провадження у справі, сторони повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, та роз`яснено їм права, передбачені ст.ст. 178-180, 191, 193, ч. 5 ст. 279 ЦПК України.

Відповідач 28.04.2020 року отримав ухвалу про відкриття провадження від 21.04.2020 року, а також примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 658. Надав до суду заяву про відсутність заперечень щодо заявленого розміру аліментів та задоволення позовних вимог.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до положень ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Положеннями ч. 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини справи.

Сторони є батьками неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 03.12.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Звенигородського районного управління юстиції Черкаській області.

Відповідно до довідки про заробітну плату від 10.04.2020 року № 20.1.0.0.0/7-202004/2198, ОСОБА_1 на посаді спеціаліста з обслуговування клієнтів Ватутінського відділення АТ КБ «ПриватБанк», за період часу з 01.10.2019 року по 31.03.2020 року нарахована заробітна плата у сумі 77 311,35 грн.

Факт перебування спільної дитини сторін на утриманні позивача підтверджується актом Ватутінської міської ради Черкаської області від 10.04.2020 року, складеного депутатом Ватутінської міської ради, ОСОБА_5 , та не фактично не заперечувалося відповідачем.

Станом на день подачі позову спільній дитині сторін, виповнилося повних 5 років.

Днем подачі даної позовної заяви до суду є 13.04.2020 року, що підтверджується відміткою канцелярії Ватутінського міського суду Черкаської області.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України (далі - СК України), Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколу № 7 до неї, Конвенцією ООН про права дитини, а також Декларацією прав дитини.

Положеннями ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до змісту ст. 26 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають за кожною дитиною право користуватися благами соціального забезпечення, включаючи соціальне страхування, і вживають необхідних заходів щодо досягнення повного здійснення цього права згідно з їх національним законодавством. Ці блага в міру необхідності надаються з урахуванням наявних ресурсів і можливостей дитини та осіб, які несуть відповідальність за утримання дитини, а також будь-яких міркувань, пов`язаних з одержанням благ дитиною чи від її імені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Принцип № 4 Декларації прав дитини зазначає, що дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток, з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно з ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України враховує, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» законодавець установлюючи прожитковий мінімум на місяць для дітей відповідного віку розділяє їх лише на 2 групи: віком до 6 років та віком від 6 до 18 років. Прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить 2218 грн.

Згідно положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 77 СК України аліменти сплачуються щомісячно.

Враховуючи встановлені обставини у суду відсутні сумніви щодо того, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4 , та має обов`язок утримувати її до повноліття.

Відповідачем визнано заявлені позовні вимоги щодо розміру аліментів та не надано суду доказів щодо наявності обставин, що підлягають врахуванню під час вирішення справ вказаної категорії, зокрема наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, незадовільного стану здоров`я, та інших обставин, що мають істотне значення.

З огляду на вказане, суд вважає доцільним присудити аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які слід стягувати з відповідача на користь позивача, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 13.04.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Вказане відповідає вимогам національного законодавства, не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх спільної дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до змісту ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до змісту позовної заяви та додатків до неї, ОСОБА_1 понесла судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката Полежаки В.Ф. при підготовці позову до суду в розмірі 350 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у даній справі позивачем до позовної заяви долучено їх розрахунок у розмірі 350 грн., зроблений адвокатом Полежакою В.Ф., а також квитанцію від 13.04.2020 року про сплату вказаної суми на користь ОСОБА_6 .

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд вважає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони, підстави для його зменшення відсутні, оскільки відповідачем відповідне клопотання не заявлено.

На підставі викладеного, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

У відповідності до положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача у дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., від сплати якого звільнена позивач при подачі позову, оскільки підстав для звільнення ОСОБА_2 від його сплати судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 278-279, 354-355, 430, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», пп. 15.5 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Присудити аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 09.09.2014 року Звенигородським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме 13.04.2020 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий 09.09.2014 року Звенигородським РС УДМС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судовий збір у дохід держави у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Линдюк В.С.