Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2020 Справа №607/8647/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді - Позняка В.М.,

за участю секретаря с/з - Свергун Т.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 3000 гривень щомісячною. Позов обґрунтовано тим, що відповідач ухиляється від батьківського обов`язку утримувати доньку та не надає матеріальну допомогу на її утримання, хоча стан здоров`я і матеріальне становище дозволяє йому виділяти кошти на утримання дитини.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 травня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Пояснила, що вона є особою з інвалідністю з дитинства. У зв`язку із тим, що виховує двох дітей віком до трьох років, не може працювати, а тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач надає послуги з ремонту квартир, добре заробляє, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу.

Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів, однак, зважаючи на те, що він вже платить 3000 гривень на старшу дочку, просить встановити аліменти на молодшу дочку в розмірі 1000 гривень. Пояснив, що він офіційно не працює, має тимчасові мінливі заробітки, тому не може платити такі великі аліменти.

Розглянувши справу суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав:

Позивач ОСОБА_2 перебуває в шлюбі з ОСОБА_4 з 18 вересня 2014 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

В шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , 2017 року народження.

Як встановлено судом, позивачка проживає з малолітніми доньками та з батьками по АДРЕСА_1 , не працює, оскільки доглядає малолітніх доньок, є особою з інвалідністю третьої групи.

У відповідності до статті 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В силу вимог ст. 182 СК суд при визначенні розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Зважаючи на матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працює, має тимчасові заробітки, платить аліменти на утримання старшої дочки, відповідач є особою з інвалідністю, не працює, має двох доньок віком до трьох років, суд приходить до переконання, що аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 слід визначити в розмірі 2000 гривень щомісяця.

Менший розмір аліментів, не буде достатнім для належного виховання та утримання дитини, та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Такий розмір, приблизно, відповідатиме встановленому законодавцем абзацом другим частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину - прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вимогу про більший розмір аліменти суд вважає безпідставною, недоведеною, оскільки позивачем не надано доказів що майновий стан відповідача дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 3000 гривень.

Окрім того, на підставі ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути в користь держави судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 263, 265, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 27 травня 2020 року і до досягнення повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

Повний текст рішення виготовлено протягом 19 червня 2020 року.

Головуючий суддяВ. М. Позняк