справа № 631/985/19
провадження № 2-о/631/10/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

30 червня 2020 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Нововодолазької селищної ради об`єднаної територіальної громади Харківської області, ОСОБА_2 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, в якій просить звільнити його від обов`язків опікуна недієздатної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном недієздатної ОСОБА_3 .

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

26 вересня 2019 року Нововодолазьким районним судом Харківської області постановлено ухвалу, відповідно до якої заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, оскільки її подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України. Позивачу було надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, а також роз`яснено наслідки її невиконання.

Вищевказана ухвала суду 27 вересня 2019 року за вихідним номером 631/985/19/9255/2019 рекомендованим листом з повідомленням про вручення була направлена на адресу ОСОБА_1 , що зазначена у його заяві, а саме: АДРЕСА_1 , але повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення адресату на адресу суду не повернулось. Згідно відстеження трекінгу відправлень за № 663 було встановлено, що 19 жовтня 2019 року поштове відправлення вручено: особисто (63225 с. Сосонівка Україна).

03 грудня 2019 року Нововодолазьким районним судом Харківської області було повторно направлено ухвалу суду від 26 вересня 2019 року рекомендованим листом з повідомленням на адресу заявника ОСОБА_1 за вихідним № 631/985/19/10719/2019, але повідомлення про вручення поштового відправлення адресату на адресу суду не повернулось. Згідно відстеження трекінгу відправлень за № 351 було встановлено, що 07 грудня 2019 року поштове відправлення вручено: особисто (63225 с. Сосонівка Україна).

03 лютого 2020 року та 16 квітня 2020 року на адресу відділення поштового зв`язку «Нова Водолага 2» було направлено листи за вихідним № 631/985/19/767/2020 та вихідним № 631/985/19/2101/202, які були особисто отримані начальником відділення поштового зв`язку ОСОБА_4 з проханням надати інформацію щодо вручення поштових відправлень ОСОБА_1 . Будь-якого повідомлення до цього часу на адресу суду не надійшло.

Крім того, 19 травня 2020 року на адресу Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» було направлено лист за вихідним № 631/985/19/3125/2020 з проханням надати обґрунтовану інформацію щодо відсутності підтверджень вручення поштових відправлень ОСОБА_1 , який був отриманий уповноваженою особою 25 травня 2020 року. Будь-якого повідомлення на адресу суду надіслано не було.

Таким чином, з матеріалів справи вбачаться, що недоліки, які були підставою для залишення без руху заяви ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Нововодолазької селищної ради об`єднаної територіальної громади Харківської області, ОСОБА_2 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, на даний час досі не усунуті.

Відповідно до частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Приписами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків (частина 5 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги той факт, що хоча повідомлення про вручення поштових відправлень адресату на адресу суду не повернулось, але згідно трекінгам відправлень було встановлено, що поштові відправлення за вихідними № 631/985/19/3125/2020 та № 631/985/19/2101/202 було вручено особисто заявнику, ОСОБА_1 вказані в ухвалі Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року недоліки не усунув, ніяких клопотань на адресу суду не направляв та не цікавився ходом розгляду цивільної справи за його заявою, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Нововодолазької селищної ради об`єднаної територіальної громади Харківської області, ОСОБА_2 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, повернути заявнику.

Вирішуючи питання щодо повернення заяви, суд також виходить з приписів частини 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якими встановлено, що суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи вищевказану Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 неодноразово повідомлявся про недоліки поданої ним заяви, але ніяких заяв на адресу суду не направляв, ходом розгляду справи за його заявою не цікавився з моменту її подання до суду, а саме з 23 вересня 2019 року.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Практикою Європейського суду з прав людини також встановлено, що якщо заявники у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду їх справи їх права на доступ до правосуддя не є порушеними.

Як вже зазначалось вище, заявник протягом тривалого часу взагалі не цікавився ані ходом розгляду справи за його заявою, ані її результатом.

Беручи до уваги наведене, суддя дійшов висновку про повернення заяви ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Нововодолазької селищної ради об`єднаної територіальної громади Харківської області, ОСОБА_2 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна, у зв`язку із не усуненням недоліків, зазначених в ухвалі Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 вересня 2019 року.

Одночасно, суддя вважає за необхідно роз`яснити заявнику, що відповідно до частини 7 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі вищевикладеного, враховуючи положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 55 Конституції України, керуючись статтями 4, 10, 13, 175 177, 185, 260, 261, частини 3 статті 294, статтями 352 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Органу опіки та піклування Нововодолазької селищної ради об`єднаної територіальної громади Харківської області, ОСОБА_2 , про звільнення від повноважень опікуна та призначення опікуна вважати неподаною та повернути заявнику разом з усіма додатками.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункт 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська