ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2850/20 Справа № 175/4981/19-ц Суддя у 1-й інстанції - Новік Л.М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у вищезазначеній справі.

З такою ухвалою не погодився позивач та, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити позовну заяву до суду першої інстанції для відкриття провадження у справі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що у позовній заяві відсутні вимоги, викладені в п.п.1-4 ч.1 ст.5 КАСУ, тому спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому ставив питання про відшкодування йому моральних збитків за рахунок держави, згідно 56 Конституції України та статті 1173 ЦК України, за порушене право, а саме: за невиконання Кабінетом Міністрів України Закону України «Про звернення громадян» щодо розгляду на засіданні КМУ питання про забезпечення енергетичної безпеки та конституційних прав громадян на добробут та безпечне для життя і здоров`я довкілля шляхом реалізації в Україні програм «Теплоагенти Благути©» - енергетична незалежність, екологічна безпека, здоров`я і добробут Українського народу» і як наслідок порушення його екологічного права та інших прав є те, що він щоденно відчуває несправедливість з боку державного органу влади, його мучать постійні головні болі, підвищується артеріальний тиск, знаходиться у постійному стресі, так як його життю та здоров`ю загрожує небезпека від голоду та холоду, тому що у нього відсутня можливість заробляти собі на життя шляхом реалізації у виробництво інтелектуальної власності, що має як загальнодержавне так і світове значення для захисту природи та покращення добробуту та здоров`я громадян.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та підлягають відхиленню, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Оскільки предметом позову є оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень та стягнення коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його бездіяльністю, тому правовідносини, у яких виник спір, є публічно-правовими і належать до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічні висновки зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15-а (провадження № 11-239апп18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 805/100/16-а (провадження № 11-798апп18), від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15 (провадження № 11-285апп18), від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15 (провадження № 11-517апп18), від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) та Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 462/4059/16-ц (провадження № 61-13231сво18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2020 року у справі № 761/34649/16-ц (провадження № 61-13257св18).

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року про відмову у відкритті провадження - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова