Єдиний унікальний номер справи: 225/774/20
Номер провадження: 2/225/387/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

22 червня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого - судді Довженко О.В.,

за участю

секретаря - Петрової С.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - Портної І.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Військово - цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Військово - цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач обгрунтовує невиконанням відповідачем покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема, наполягає на тому, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не проводить з нею вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально дитину не утримує тощо. При цьому, позивач зауважує на наявності у відповідача станом на час звернення із позовом заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 36 871,40 грн.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 13.02.2020 року було відкрито провадження у даній справі та призначене підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалось, зокрема, через неявку відповідача. Ухвалою від 19.05.2020 року залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Військово - цивільну адміністрацію м.Торецьк Донецької області, викликано до наступного судового засідання в якості свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також, відповідно до вимог ст. 232 ЦПК України, малолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В свою чергу, ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 09.06.2020 року підготовче провадження у справі було закрито, призначено судовий розгляд справи по суті.

В судове засідання 22.06.2020 року з`явились позивач, відповідач та заінтересована особа.

Позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Заінтересована особа проти задоволення позову не заперечувала, зауважила на доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, виходячи з принципів законності, об`єктивності, справедливості та розумності, заслухавши особисті пояснення сторін, судом встановлено наступне:

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №7, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області від 15.01.2013 року, матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , батьком - ОСОБА_2 (а.с. 16).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 30.08.2016 року у справі №225/4299/16-ц шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.09.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом №179 - розірвано. Прізвище позивача змінено на дошлюбне - « ОСОБА_1 » (а.с. 15).

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 (мати малолітньої дитини) наполягає на невиконанні відповідачем покладених на нього батьківських обов`язків, зокрема, стверджує, що відповідач не займається вихованням дочки, не цікавиться її здоров`ям та навчанням, не проводить з нею вільний час, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, матеріально дитину не утримує тощо.

Позивач зазначає при цьому, що малолітня дитина проживає з нею разом, весь тягар щодо утримання та виховання доньки покладений виключно на неї. На підтвердження даних фактів суду надано довідки №8950 та №8951 від 24.09.2019 року завідувача сектору реєстрації місця проживання ВЦА м.Торецька Донецької області, характеристику ОСОБА_1 від 07.11.2019 року, акт обстеження житлово-побутових умов №б/н від 07.11.2019 року, довідку ЗДО №9 «Веселка» від 21.10.2019 року №89, психолого-педагогічну характеристику малолітньої дитини №407 від 22.10.2019 року ЗЗСО І-ІІІ ступенів «Художньо-естетична гімназія» ВЦА м.Торецьк та письмові пояснення сусідів (а.с. 7, 8-13, 18, 19).

Наявність у відповідача заборгованості зі сплати аліментів в розмірі 36 871,40 грн. підтверджений відповідним розрахунком Торецького міського відділу державної виконавчої служби від 21.10.2019 року № б/н (а.с.6).

Окрім того, в матеріалах справи наявний висновок №б/н від 21.12.2019 року комісії з питань захисту прав дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Отже, як вже зазначалось вище, звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач в якості підстав посилається на невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків з виховання та утримання дитини, як-то, відсутність матеріального забезпечення, доказів піклування про здоров`я дитини, її фізичний та моральний розвиток тощо.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці мають забезпечувати, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини.

При цьому, суд вважає за доцільне зауважити на визнанні відповідачем до ухвалення судового рішення позову у повному обсязі та відсутності з його боку заперечень щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ч. 2 ст. 206 ЦПК України. Наслідки відповідної процесуальної дії відповідачеві роз`яснено.

Зважаючи на наведене, в судовому засіданні судом прийнято рішення щодо недоцільності заслуховування свідків з боку позивача на підтвердження викладених в позові доводів.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем, зважаючи на наявність для того законних підстав, відсутність доказів порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає за доцільне ухвалити рішення про задоволення позову.

Враховуючи задоволення позову у повному обсязі, судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 164, 165, 166 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Торецьк, вул. Руднична, 35) про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення виготовлений 26.06.2020 року.

Суддя О.В. Довженко