Справа № 629/6488/19
Провадження № 2-др/629/1/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченко О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача - адвоката Нежевело Валентини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, стягуємих на утримання неповнолітньої дитини, -

встановив:

Представник позивача адвокат Нежевело В.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесені судові витрати за правничу допомогу адвоката в сумі 1500 грн., які під час розгляду цивільної справи судом не вирішено.

Сторони в судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши надані докази та матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 24.03.2020 року позовні вимоги позивача були задоволені частково, зменшено розмір аліментів, визначений заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду від 05.06.2014 року та стягнений з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист №629/1472/14-ц від 05.06.2014 року виданий Лозівським міськрайонним судом Харківської області, відізвано з дня набрання даним рішенням законної сили, з долученням його до матеріалів справи. Судовий збір в розмірі 768,40 грн., компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В іншій частині позовних вимог, відмовлено.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч.3 цієї ж норми закону додаткове рішення ухвалюється в тому ж самому складі суду і в порядку, що й судове рішення.

Згідно ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ч.1,3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать: 1) витрати по сплаті судового збору; 3) витрати на професійну правничу допомогу.

Розрахунок витрати на професійну правничу допомогу і прохання стягнути ці витрати повинна містити перша заява по суті спору. Така вимога закріплена в ч.1 ст.134 ЦПК (попереднє визначення суми судових витрат), п.9 ч.1 ст.175 ЦПК (вимоги до позовної заяви), п.7,8 ч.3 ст.178 ЦПК (вимоги до відзиву). В цьому розрахунку сторона зазначає попередні і орієнтовні суми всіх судових витрат, які вона вже понесла або планує понести у зв`язку з розглядом судової справи.

Витрати на професійну правничу допомогу, їх розмір та розподіл за результатами розгляду справи передбачені положеннями статті 137 ЦПК України. Цією нормою закону передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, позивачем суду було надано договір про правничу допомогу №24 від 25.11.2019 року укладений між адвокатом Нежевело В.В. та клієнтом ОСОБА_1 ; розрахункова квитанція №25-11/2019 за правничу допомогу ОСОБА_1 на суму 1500 грн., засвідчена адвокатом Нежевело В.В. від 25.11.2019 року.

Також до матеріалів справи долучено акт приймання-передачі (звіт) виконаних робіт за договором про правничу допомогу (детальний опис) від 20.12.2019 року з детальним описом дати, змісту правничої допомоги та адвокатських послуг, витраченого часового терміну та кількості витраченого часу.

Разом з тим, зі змісту вказаного акту вбачається, що він укладений з адвокатом Нежевело В.В. та клієнтом (замовником) ОСОБА_1 , однак вказаний акт в графі «про виконання та прийняття виконаних робіт в повному обсязі клієнтом (замовником)» містить прізвище, ім`я і по батькові та підписи адвоката Нежевело В.В. та клієнта (замовника) ОСОБА_5 , тобто вказаний акт не містить обов`язкового його реквізиту, а саме підпису ОСОБА_1 , як сторони договору.

За наведених вище обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника позивача адвоката Нежевело В.В. стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем та його представником не надано достатньо переконливих доказів на підтвердження несення ним вказаних витрат, їх виду, обсягу та прийняття їх виконання.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Суд вважає, що стягуючи витрати позивача на правничу допомогу з відповідача, за позовом про зменшення розміру аліментів, будуть порушені законні права та інтереси дитини, аліменти на користь якої були і так суттєво зменшені рішенням суду, а тому, враховуючи, що захисту, в першу чергу підлягають інтереси дитини, а не платника аліментів, який не позбавлений права отримати безоплатну правову допомогу як ветеран війни учасник бойових дій, а також беручи до уваги відсутність ціни позову та «умовну» складність для позивача, вважає такі витрати явно надмірними і тягар щодо понесених витрат правничої допомоги повинен нести саме позивач.

Керуючись ст.270,263,264 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви представника позивача - адвоката Нежевело Валентини Вікторівни про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, стягуємих на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, але не пізніше закінчення строку карантину. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя О.А.Ткаченко