КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/6675/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Київ

Справа № 753/17549/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Оніщука М.І., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року, постановлену у складі судді Колесника О.М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Алькор Інвест», Адвокатського бюро «Юрія Забальського», державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пукшин Крістіни Миколаївни про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок перевищення посадових повноважень під час силового штурму житла,

встановив:

У вересні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Фінансова компанія «Алькор Інвест», Адвокатського бюро «Юрія Забальського», державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишенківської сільської ради «Добробут-Гарант» Пукшин К.М. про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок перевищення посадових повноважень під час силового штурму житла.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Крім того, не міг з`явитись до суду, оскільки 21 жовтня 2019 року внаслідок падіння зі сходів отримав важкі травми, та до грудня 2019 року перебував на лікуванні в Дарницькій районній лікарні міста Києва. У зв`язку з цим позивач не мав можливості бути присутнім в судовому засіданні, відслідкувати поштові листи у поштовому відділенні та надати письмові заяви про поважну причину його відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження на 20 березня 2019 року.

26 жовтня 2018 року до суду надійшла письмова заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Колеснику О.М.

В судове засідання, призначене на 20 березня 2019 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився, судом вирішувалось питання про відвід судді Колеснику О.М., заявлений ОСОБА_1 в заяві від 26 жовтня 2018 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Колеснику О.М. по даній справі визнано необґрунтованою, провадження у справі зупинено, справу передано для визначення судді в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України для розгляду заяви про відвід.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року Сирбул О.Ф. заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Колеснику О.М. залишено без задоволення.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 03 квітня 2019 року провадження у даній справі поновлено та призначено справу до попереднього судового засідання за правилами загального позовного провадження на 19 листопада 2019 року, про що позивачу було направлено судову повістку про виклик до суду та SMS-повідомлення на його мобільний номер телефону, що зазначений ним в позовній заяві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу 19 листопада 2019 року, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач та/або його представник (представники) 20.03.2019 року та 19.11.2019 року повторно не з`явились до суду без поважних підстав, при цьому позивач був двічі повідомлений судом про розгляд справи належним чином за адресою його місця реєстрації, вказаною в позові, з заявами до суду про підтримку позовних вимог та розгляд справи по суті у його відсутність або відсутність свого представника перед початком даного розгляду справи не звертався, враховуючи розумний строк розгляду справи, суд посилаючись на ч.5 ст. 223, п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України дійшов висновку про залишення позову без розгляду.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 196 ЦПК України, для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

В силу ч. 1 ст. 197 ЦПК України, підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Частиною другою цієї статті визначено перелік питань, які вирішує суд у підготовчому засіданні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 200 ЦПК України).

За змістом ч. 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Як передбачено ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що поняття «підготовче засідання» та «судове засідання» не є тотожними, оскільки ці судові процедури мають різну мету та виконують різні завдання.

Так, підготовче засідання спрямоване на з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. У свою чергу, в судовому засіданні суд у присутності учасників судового процесу розглядає докази та вирішує спір по суті.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, явка учасників справи у підготовче засідання є їх правом, а не обов`язком.

Пунктом 1 частини 2 статті 200 ЦПК України передбачено можливість залишення позовної заяви без розгляду у підготовчому засіданні.

Під час постановлення такої ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції має виходити із положень ч.1 ст.257 ЦПК України, які визначають загальні підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Тобто, пункт 3 частини 1 статті 257 ЦПК України уповноважує суд залишити позов без розгляду лише у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, в якому відбувається розгляд справи по суті.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Разом з тим, за неявки позивача у підготовче засідання, за умови, якщо відсутні підстави для його відкладення (ст. 198 ЦК України), суд має можливість провести підготовче засідання та ухвалити за його результатами судове рішення, передбачене ст. 200 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що на час постановлення оскаржуваної ухвали в порядку, визначеному ч.2 ст.200 ЦПК України, підготовче провадження закрито не було, справа до судового розгляду по суті не призначена, засідання по справі, призначені на 20 березня 2019 року та 19 листопада 2019 року, є підготовчими, а тому підстави для застосування судом п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України відсутні.

Суд першої інстанції, залишаючи позов без розгляду в підготовчому засіданні, не навів обґрунтування про те, що нез`явлення позивача унеможливлює проведення підготовчого засідання, не звернув уваги, що наведені процесуальні норми застосовуються при розгляді справи по суті, та дійшов помилкового висновку про повторну неявку позивача та його представника в судове засідання.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду колегія суддів вважає необґрунтованим, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - постановлену з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 19 листопада 2019 року- скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 червня 2020 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Оніщук М.І.

Немировська О.В.