Справа № 713/1963/19
Провадження №2/713/54/20
РІШЕННЯ

іменем України

15.06.2020 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судового засідання Андрюк О.Д., за участю представника позивача адвоката Ковалюка М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», де третьою особою є мале приватне підприємство «Стебник», про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони відчуження з нерухомого майна, -

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про визнання договору іпотеки припиненим та зняття заборони відчуження з нерухомого майна до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», АТ «Райффайзен Банк Аваль», де третьою особою є мале приватне підприємство «Стебник».

Просить визнати припиненим договір іпотеки №014/05/704/512 від 02.07.2008 року, який укладений між МПП «Стебник» і ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та зняти заборону відчуження з нерухомого майна, а саме з нежитлової будівлі (загальна площа 343,50 кв.м., яка складається з Будівлі пилорами, А, 234,10 кв.м., Складу, Б, 109,40 кв.м., Сушки, В, Котельні, Г, Складу, Д), яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , яка зареєстрована 02.07.2008 року за № НОМЕР_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В.

Свої позовні вимоги обґрунтував наступним.

25.06.2008 року між ним та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/05/704, згідно умов якого він отримав отримано у кредит 80000,00 грн. На забезпечення виконання умов вищевказаного кредитного договору між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою МПП «Стебник» укладено договір іпотеки №014/05/704/512, який нотаріально посвідчений, згідно якого у іпотеку надано нежитлову будівлю з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 під номером 1156 (предмет іпотеки).

Відповідно до статуту МПП «Стебник» (п.1.1, 4.1 Сатуту) він є засновником та власником МПП «Стебник», що підтверджується витягом зі статуту підприємства, а тому позивач діє у своїх інтересах, як фізична особа, яка є стороною кредитного договору та/або власником підприємства у якої (фізична особа), внаслідок порушення відповідачами чинного законодавства, виникають зобов`язання перед іпотекодавцем за уже не існуючим борговим зобов`язанням позивача перед відповідачами. На підставі договору іпотеки нотаріусом накладено заборону відчуження предмета іпотеки до припинення договору іпотеки, що підтверджується відповідним написом на договорі іпотеки, а також витягом від 20.08.2019 року з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна - реєстраційний номер обтяження 7494809 від 02.07.2008 року, заявник - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», власник майна МПП «Стебник».

09.09.2010 року Вижницьким районним судом Чернівецької області у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до нього про стягнення заборгованостей по неповернутому кредиту, відсотків за користування кредитом та пені прийнято рішення про задоволення позову у повному обсязі та стягнуто на користь банку заборгованість за кредитним договором №014/05/704 від 25.06.2008 року у сумі 82668,69 грн. У вказану суму входило тіло кредиту (71782,28 грн), нараховані відсотки (10076,45 грн), пеня (809,96 грн). Вказане рішення суду виконав у повному обсязі, про що свідчить витяг з бази даних органів ДВС згідно якого слідує, що виконавче провадження закінчене на підставі п.8 ч.І ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення). Є

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від?23.04.2018 року у справі №713/190/18 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до нього про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №014/05/704 від 25.06.2008 року, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив строк виконання зобов`язань ОСОБА_1 з 09.06.2015 року на 28.05.2010 року і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням суду від 09.09.2010 року. Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення та відповідно не підлягали виконанню, оскільки за рішенням суду від 09.09.2010 року відповідач був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі.

Таким чином, після задоволення вимог банку про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено. З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення.

Крім того положеннями абзацу 2 пункту 17 Постанови Пленуму ВССУ №5, на яку посилається позивач, передбачено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, надає кредитору право лише на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, і не надає права на нарахування і отримання відсотків за кредитним договором.

Банком також не враховано, що станом на 29.05.2015 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.09.2010 року по справі №2-565/2010 року виконано, борг у сумі 83615,37 грн. сплачений боржником. За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по нарахованим відсоткам за кредитним договором №014/05/704 від 25.06.2008 року згідно Графіка за період з 28.05.2010 року по 27.06.2017 року в сумі 24658,64 грн. задоволенню не підлягають

В силу положень ч.4 ст. 82 ЦПК України встановлені обставини судовим рішенням у цивільній справі не потребують доказуванню.

Отже, згідно встановлених Вижницьким районним судом обставин у справі №713/190/18 строк виконання його зобов`язань перед банком по кредитному договору змінився з 09.06.2015 року на 28.05.2010 року і його зобов`язання перед банком по кредитному договору станом на 29.05.2015 року (дата закінчення виконавчого провадження) фактично виконані в повному обсязі. Враховуючи, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна до цього часу заявником на користь якого зареєстрована заборона відчуження нерухомого майна є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а згідно договору відступлення права вимоги усі права та обов`язки щодо кредитного договору перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», то саме тому позовні вимоги заявляються до Відповідача 1 і Відповідача 2. Відповідачі не бажають у добровільному порядку вирішити питання зняття заборони відчуження предмету іпотеки.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» позовні вимоги не визнав, надав письмовий відзив, в якому зазначив наступне.

Відповідно до кредитного договору №014/05/704 від 25.06.2008 р. Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» було надано ОСОБА_1 кредит за програмою Європейський Банк Реконструкції та Розвитку у сумі 80 000,00 гривень на строк до 09.06.2015 р. із сплатою 23% річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні договором. До Кредитного договору № 014/05/704 від 25.06.2008 р. була укладена Додаткова угода К 014/05/704 від 25.06.2008 p., яка закріпила ознайомлення Позичальника з усіма додатковим умовами кредитного комітету та зобов`язався їх виконувати.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/05/704 від 25.06.2008 p.. між Кредитором та МПП «Стебник» укладено Договір іпотеки № 014/05/704/512 від 02.07.2008 p., згідно якого Кредитор отримав право, у випадку невиконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором, отримати задоволення за рахунок заставленого майна. Відповідно до пункту 1.2 Іпотечного договору предметом іпотеки є нежитлова будівля належними до неї будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_4 , та належить Іпотекодавцю - МПП «Стебник» на праві власності на підставі свідоцтва про прав власності.

У зв`язку з систематичним порушенням умов Кредитного договору та утворення заборгованості Позивач був вимушений звернутись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором. Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2010 (справа № 2-565/10) позовні вимоги Банку були задоволені: стягнуто заборгованість за кредитом розмірі 82668,69 гривень та судовий збір в розмірі 826,68 гривень, рішення не оскаржувалось набрало законної сили.

Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором у встановлені договором строки та в повному обсязі Позивач до суду не надав. Тобто ОСОБА_1 продовжує користуватись коштами наданими Банком, тому йому нараховуються відсотки.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання боргового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Таким чином, вимоги Банку про стягнення з відповідача відсотків та пені, заявлені обгрунтовано, так як не передбачено укладеним договором та чинним законодавством. Даної думки притримується Верховний Суд України у рішенні від 23.09.2015 року у справі №6-1206цс15.

В позовній заяві ОСОБА_1 безпідставно зазначає, що після задоволення вимог банку про дострокове погашення заборгованості за кредитом згідно рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09 вересня 2010 р. справа № 2-565/10 кредитний договір припинив свою дію, а отже і договір іпотеки є припиненим. На спростування даних тверджень слід зазначити, що відповідно до пункту 9.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. В даному випадку повного виконання Позичальником ОСОБА_1 не було, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним станом на 27.06.2017 року, а відмова у стягненні нарахованих відсотків рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23 квітня 2018 р. справа № 713/190/18 не є підставою для припинення кредитного договору чи договору іпотеки, а є лишень підставою для відмови у позові і стягненні відсотків у зв`язку із зміною строку виконання зобов`язання у зв`язку із пред`явленням вимоги про дострокове стягнення боргу за кредитом.

Крім того, згідно пункту 5.2 Договору іпотеки, який позивач намагається визнати припиненим, сторони договору між собою погодили, що іпотекодержатель (АТ «Райффайзен Банк Аваль») має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небуть із зобов`язань, передбачених кредитним договором (основне зобов`язання), зокрема у випадку порушення Позичальником якого-небуть із зобов`язань передбачених умовами кредитного договору.

Зазначив, що сам факт закінчення строку дії кредитного договору за наявності заборгованості боржника за договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Договір іпотеки, який позивач намагається визнати припиненим укладено між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та МПП «Стебник», однак із позовом про визнання іпотечного договору припиненим та зняття заборони відчуження з нерухомого майна звернулась не сторона правочину, а інша особа а саме ОСОБА_1 , який не є стороною договору іпотеки та не наділений правом подання до суду позовних заяв щодо оскарження даного договору іпотеки стороною якого він не являється.

За положенням норм ІДПК України належний позивач - особа, якій належить право вимоги; належний відповідач - особа, котра повинна відповідати за позовом. В даному випадку з таким позовом повинен був звертатись МПП «Стебник» (права та обов`язки якої оспорюються в суді) до TOB «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (новий кредитор та Іпотекодержатель та правонаступник по кредитному договору та договору іпотеки), третя особа ОСОБА_1 . Разом із тим дана категорія справ де Позивачем та Відповідачем виступають юридичні особи підсудна виключно Господарським судам України. Просив відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник Ковалюк М.Г. позовні вимоги підтримали, посилались на обставини викладені в позові, просили позов задовольнити. ОСОБА_1 зазначив, що звернувся до суду як фізична особа.

В судове засідання представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Куриш В.І. не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Одночасно з поданим відзивом, просив справу розглядати у його відсутності.

В судове засідання представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, відзив не надав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 та його представника Ковалюка М.Г. , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 необхідно відмовити.

В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 25.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №014/05/704, згідно умов якого позичальнику надано кредит за програмою Європейський Банк Реконструкції та Розвитку в сумі 80000,00 грн. (вісімдесят тисяч гривень) на споживчі цілі зі сплатою 23 відсотки річних на термін 84 місяці та погашенням відповідно до Графіка погашення (Додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору. Остаточна дата погашення боргу 09.06.2015 року.

25.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду до кредитного договору №014/05/704 від 25.06.2008 року, за умовами якої сторони дійшли згоди, що позичальник ознайомлений з усіма додатковими умовами кредитного комітету та зобов`язується їх виконувати.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.09.2010 року по цивільній справі №2-565/10 позов банку задоволено. Вирішено: Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/05/704 від 25.06.2008 року в сумі 82668,69 грн., судовий збір в розмірі 826,68 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Рішення суду набрало законної сили 20.09.2010 року, а тому встановлені ним обставини відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України не потребують доказуванню.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 23.04.2018 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за кредитним договором №014/05/704 від 25.06.2008 року в сумі 24658,64 грн. - відмовлено.

Вказаним рішенням встановлено і відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не потребує доказуванню, що:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив строк виконання зобов`язань ОСОБА_1 з 09.06.2015 року на 28.05.2010 року і його позовні вимоги були задоволені повністю рішенням суду від 09.09.2010 року.

Після зміни строку виконання зобов`язання усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мали правового значення та відповідно не підлягали виконанню, оскільки за рішенням суду від 09.09.2010 року відповідач був зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі.

Таким чином, після задоволення вимог банку про дострокове погашення всієї заборгованості, кредитний договір припинив свою дію та позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за кредитним договором, оскільки, нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки поза строком дії кредитного договору не передбачено.

З моменту ухвалення вказаного рішення, яким вирішено спір сторін щодо боргових зобов`язань відповідача, правовідносини сторін перейшли в іншу площину - площину виконання судового рішення.

Банком не враховано, що станом на 29.05.2015 року рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 09.09.2010 року по справі №2-565/2010 року виконано, борг у сумі 83615,37 грн. сплачений боржником.

З витягу з виконавчого провадження №47447053 вбачається, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-565/2010 року, виданого 22.11.2010 року Вижницьким районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості в сумі 83615,37 грн. закінчено 29.05.2015 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», (фактичне повне виконанням рішення суду).

Судом також встановлено, що на забезпечення виконання умов кредитного договору укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 , між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та третьою особою МПП «Стебник» укладено договір іпотеки №014/05/704/512, який нотаріально посвідчений, згідно якого у іпотеку надано нежитлову будівлю з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 (предмет іпотеки).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №178117099 від 20.08.2019 року вбачається, що власником нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 , загальною площею 343,50 кв.м. є МПП «Стебник».

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САВ №113842 від 23.12.2006 року вбачається, що власником нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 , загальною площею 343,50 кв.м. є МПП «Стебник».

Відповідно до п.1.1 статуту МПП «Стебник» засноване на приватній власності громадянина ОСОБА_1 . Підприємство створене з правом найняття робочої сили на підставі ЗУ «Про підприємництво», ЗУ «Про власність», ЗУ «Про підприємства України», ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» та іншого чинного законодавства України.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач ОСОБА_1 визначив спосіб для відновлення порушеного права, шляхом визнання договору іпотеки №014/05/704/512 від 02.07.2008 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та МПП «Стебник» припиненим та зняття заборони відчуження з нерухомого майна, зазначивши, що він є засновником та власником МПП «Стебник», а тому діє у своїх інтересах, як фізична особа, яка є стороною кредитного договору та/або власником підприємства у якої (фізична особа), внаслідок порушення відповідачами чинного законодавства, виникають зобов`язання перед іпотекодавцем за уже не існуючим борговим зобов`язанням позивача перед відповідачами.

Мотиви з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до змісту статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України. За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків.

За правилом частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У частині другій статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилом статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною п`ятою статті 2 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до положень частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.8.8. договору іпотеки визначено, що розбіжності, що можуть виникнути в процесі виконання вимог цього договору, будуть попередньо розглядатись сторонами з метою відпрацювання взаємоприйнятих рішень. Спірні питання, що стосуються виконання цього договору, підлягають вирішенню у судовому порядку відповідно до чинного законодавства. Розірвання договору здійснюється відповідно до вимог цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про іпотеку», іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель; майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи-боржника

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦК України, цивільні права особи здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з положеннями статті 48 ЦПК України, сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин.

На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право.

ЦПК не передбачає можливості заміни позивача за ініціативою суду.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З досліджених в судовому засіданні наданих сторонами письмових доказів вбачається, що власником нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_3 , загальною площею 343,50 кв.м., є МПП «Стебник». Саме МПП «Стебник» в особі засновника ОСОБА_1 передано дану нежитлову будівлю (предмет іпотеки), на забезпечення виконання умов кредитного договору укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 .

Разом з тим, в ході судового розгляду, позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення відповідачами законних прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

У суду немає законних підстав для захисту прав позивача, оскільки вони не були порушені, оскільки іпотекодавцем згідно спірного договору є МПП «Стебник», який наділений правом на звернення до суду з вимогами про визнання договору іпотеки №014/05/704/512 від 02.07.2008 року укладеного між МПП «Стебник» та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» припиненим, зняття заборони відчуження з нерухомого майна, а саме, з нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка зареєстрована 02.07.2008 року за №7494809 в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В. до іпотекодержателя АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги якої згідно договору відступлення права вимоги №114/73 від 29.03.2019 року перейшло до ТОВ «Довіра та Гарантія».

Таким чином, аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 , до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», де третьою особою є мале приватне підприємство «Стебник», про визнання договору іпотеки №014/05/704/512 від 02.07.2008 року та зняття заборони відчуження з нерухомого майна, а саме, з нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка зареєстрована 02.07.2008 року за №7494809 в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.13, 526, 611, 625, 1054 ЦК України, ст.ст.1, 17 ЗУ «Про іпотеку», ст.ст.4, 5, 12, 13, ст.76, 77, 258-265, 354 ЦПК України, Суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволені позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», де третьою особою є мале приватне підприємство «Стебник», про визнання договору іпотеки №014/05/704/512 від 02.07.2008 року укладений між МПП «Стебник» та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» припиненим, зняття заборони відчуження з нерухомого майна, а саме, з нежитлової будівлі з належними до неї надвірними будівлями, що розташована за адресою АДРЕСА_3 , яка зареєстрована 02.07.2008 року за № НОМЕР_1 в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна приватним нотаріусом Вижницького районного нотаріального округу Штефюк Н.В., - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення - з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП - НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 .

Відповідачі:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», 04112, м.Київ, вул. авіаконструктора Сікорського, 8, код ЄДРПОУ-38750239.

Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», 01011, м.Київ, вул.Лескова, 9, код ЄДРПОУ-14305909.

Третя особа: Мале приватне підприємство «Стебник», 59233, смт.Берегомет, вул.Кобилянської, 115-б, Вижницький район Чернівецька область, код ЄДРПОУ-14270789.

Суддя І. А. Кибич