Справа № 755/2511/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.,

при секретарі Локотковій І.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач в особі представника ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом у якому просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтересах якого діє його законний представник ОСОБА_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_2 . Крім колишнього власника ОСОБА_5 у квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та їх неповнолітній син ОСОБА_2 , які не являються членами родини позивача та не проживають у квартирі більше 12 місяців, а будь які відносини з відповідачами припинені. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року позов задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 . В частині визнання ОСОБА_2 втратившим право користування квартирою № 269 відмовлено, оскільки його помилково не було залучено до складу сторін у справі через представника. На даний час рішення суду від 20 вересня 2019 року виконано в повному обсязі. Добровільно знятися з реєстрації місця проживання відмовляються, їх місце проживання та перебування невідомо, а факт реєстрації ОСОБА_2 у квартирі перешкоджає позивачу реалізації права власності, у зв`язку із чим можуть виникнути труднощі в майбутньому при здійсненні права на відчуження нерухомості.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача подав заяву про слухання справи у відсутність сторони позивача. На позовних вимогах наполягав.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2020 року відкрите провадження у даній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами були прийняті поштовим відділенням для пересилання відповідачам та відповідна кореспонденція повернута до суду із відмітками про закінчення встановленого строку зберігання.

Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до суду надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи у відсутності представника третьої особи, просять прийняти рішення в найкращих інтересах дитини та чинного законодавства України.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач являється власником квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.05.2019 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3038, що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 166442549 від 14.05.2019 року (а.с. 6, 7).

Як убачається із Витягу є Реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні № 28847364 від 30.03.2018 року, у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані відповідачі у справі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 . У решті позову відмовлено.

В частині визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судом було відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем до складу сторін не залучено через законного представника до участі у справі у якості співвідповідача малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим суд позбавлений можливості вирішувати заявлені вимоги відносно даної особи, яка не зазначена у статусі відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За повідомленням позивача, відповідачі у спірній квартирі не проживають понад 12 місяців та не являються членами його родини.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.

Відповідно положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснив, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

В постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16 Верховний Суд України також зазначив, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 755/5870/17-ц, з огляду на статтю 156 ЖК Української РСР, статтю 391 ЦК України право членів сім`ї (зокрема колишніх членів сім`ї) власника на користування жилим приміщенням є похідним від права власника і з припиненням для власника права власності на жиле приміщення члени його сім`ї (колишні члени сім`ї - за відсутності між ними договірних відносин, зокрема найму, оренди тощо) втрачають право користування цим приміщенням.

Отже, за вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі, будь які домовленості між сторонами з приводу користування житловим приміщенням відсутні, реєстрація відповідача призводить до порушення прав позивача, як власника квартири АДРЕСА_2 , позивач не може належним чином користуватися та розпоряджатися вказаною квартирою, а тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в дохід держави у розмірі по 840 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316-319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 178, 259, 263, 265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особі законного представника ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, місце знаходження: м. Київ, вул. Краківська, 20.

Повний текст рішення суду складено 17 червня 2020 року.

Суддя Н.О. Яровенко