Дата документу 18.06.2020
Справа № 334/789/20
Провадження № 2/334/2152/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В., при секретарі Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права користування , усунення перешкод шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач в звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення права користування , усунення перешкод шляхом виселення в обґрунтування якого зазначив, що на підставі свідоцтва на спадщину за законом від 06.03.2018 року , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г. , зареєстрованого в реєстрі за № 165, набув право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на вказану вище квартиру 06.03.2018 року було зареєстровано за позивачем. Однак, відповідач до теперішнього часу зареєстрований в належній позивачу квартирі, не є членом його сім`ї, хоча постійно і не мешкає в квартирі протягом майже двох років , однак зберігає в квартирі належне йому майно і періодично з`являється за місцем реєстрації порушуючи право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи викладене, посилаючись на норми законодавства, які регулюють право власності, позивач просить суд усунути йому перешкоди у користуванні власністю, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення із вказаної квартири відповідача.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з`явилась, надала заяву , в який позовні вимоги підтримала, на підставах зазначених у позові, просила задовольнити позов у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Суд, приймаючи до уваги пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, приходить до наступного висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.03.2018 року , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гура М.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 165, належить квартира АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується долученою до матеріалів справи копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №116403610 від 06.03.2018 року.

Згідно Довідки з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/1959 від 20.02.2020 року, відповідач ОСОБА_2 з 15.07.2006 року по теперішній час зареєстрований у спірній квартирі.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У випадку порушення його прав, не пов`язаного з позбавленням права власності, власник має право вимагати усунення перешкод у користуванні.

У відповідності зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.

При цьому, вирішення питання про наявність правових підстав для виселення особи із житла залежить, зокрема, від вирішення питання про правомірність набуття права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, від ставлення до своїх обов`язків по утриманню житла, а також відношення до прав та свобод інших співмешканців.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст. 319, ч.1. 2 ст. 321 ЦК України, власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві, однак у передбачених законом випадках обмеження права власності можуть мати місце.

Виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом.

Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач проживає в спірній квартирі без відповідних правових підстав та не є членом родини власника, а тому не має права користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим, підлягає виселенню з неї.

Як встановлено судом, Згідно Довідки з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 01-71/1959 від 20.02.2020 року, відповідач ОСОБА_2 з 15.07.2006 року по теперішній час зареєстрований у спірній квартирі(а.с.18), який не є членом сім`ї позивача та постійно не мешкає у квартирі протягом майже двох років , що підтверджується актом про не проживання від 28.01.2020 року (а.с.14), хоча зберігає в квартирі належне йому майно і періодично з`являється за місцем реєстрації. ОСОБА_2 категорично відмовляється знятися з реєстрації в квартирі, вивезти з квартири належні йому речі та надати власнику ключі від дверей,а тому суд дійшов висновку, що позов про виселення відповідача зі спірної квартири є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 76-81, 82, 137, 259, 263-265,280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН № НОМЕР_2 перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із квартири АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН № НОМЕР_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1681,60 грн. (одна тисяча шістсот вісімдесят одна гривня 60 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжуються на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя: Добрєв М. В.