Справа №265/4428/18
Провадження №4-с/265/26/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого суді - Копилової Л.В.

за участю секретаря судового засідання Куксенко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), старший державний виконавець Бутузова К.В., ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій просив скасувати постанову державного виконавця про відкладення проведення виконавчих дій до 12 травня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 56599473.

В обгрунтування поданої скарги посилався на те, що 01 червня 2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На виконання якого Лівобережним ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ Донецької області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 14 червня 2018 року ВП № 56599473. Однак постановою ст.державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бутузової К.В. постановлено відкласти 27 квітня 2020 року проведення виконавчих дій до 12 травня 2020 року по виконанню вищевказаного судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 на його користь на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ј частини від усіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. З листа Лівобережного ВДВС отриманого ним 07.05.2020 року він дізнався про цю постанову. Своє рішення ст.державний виконавець обгрунтував наявністю перебування в Донецькому апеляційному суді справи № 265/4428/18 за його апеляційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами. Однак він не вважає це тією обставиною, що об`єктивно перешкоджає проведенню виконавчих дій відповідно до ст.32 Закону України «Про виконавче провадження». Також в постанові не вказано проведенню яких саме виконавчих дій перешкоджає наявність розгляду справи судом апеляційної інстанції. Така постанова привела до того, що дитина позбавлена належного матеріального утримання з боку матері.

Вищенаведені дії ст.державного виконавця по відкладенню проведення виконавчих дій на 16 днів з 27 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року призвели до порушення його прав, таким чином є неправомірними.

18 травня 2020 року до суду старшим державним виконавцем Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бутузовою К.В. надано відзив на скаргу, в якому вона зазначила, що скарга на її дії є необгрунтованою та безпідставною. Тому просила відмовити в її задоволенні.

Скаржник ОСОБА_1 на розгляд скарги до суду не з`явився, просив розглядати скаргу в його відсутність.

Заінтересована особа - старший державний виконавець Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бутузова К.В. на розгляд скарги до суду не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд скарги в її відсутність.

ОСОБА_5 на розгляд скарги до суду не з`явилася, про час та місце її розгляду повідомлена в установленому законом порядку.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Встановлено, що на виконанні у Лівобережному ВДВС перебуває судовий наказ № 265/4428/18 від 07 червня 2018 року, виданий Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, за яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частки усих видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного

віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

14 червня 2018 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2019 року скасовано судовий наказ цього ж суду від 01 червня 2018 року по цивільній справі 265/4428/18, провадження № 2-н/265/188/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття.

З офіційного сайту Судової влади України, державному виконавцю стало відомо, що 28.01.2020 року до Донецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на вищевказане рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя № 265/4428/18 від 17.12.2019 року.

27 квітня 2020 року державним виконавцем на підставі ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій до 12.05.2020 року, в зв`язку з тим, що в провадженні Донецького апеляційного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя по справі № 265/4428/18 від 17.12.2019 року про скасування судового наказу про стягнення аліментів.

Постановою Донецького апеляційного суду від 13.05.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 17.12.2019 року залишено без змін.

Таким чином судовий наказ, на підставі якого було стягнуто аліменти на користь скаржника на утримання неповнолітнього сина на даний час скасовано.

Відповідно дост. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно зістаттею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Відповідно до частини 1статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями статті 32 Закону передбачено, що за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим законом, виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів, про що державний виконавець виносить відповідну постанову.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій є правом державного виконавця.

Як встановлено при розгляді скарги проведення виконавчих дій відкладено на строк з 27 квітня 2020 року до 12 травня 2020 року. При цьому календарні дні 01.05, 2.05, 3.05, 09.05, 10.05, 11.05 є неробочими (вихідними) днями. Тобто постанова про відкладення проведення виконавчих дій винесена у у межах строків та у відповідності з чинним законодавством України.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд приймаючи до уваги, що наведений в ч.1 ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» перелік підстав для відкладення проведення виконавчих дій не є вичерпним і підставою для їх відкладення було розгляд Донецьким апеляційним судом справи № 265/4428/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами та взагалі його скасування, що на думку суду є обставиною, яка об`єктивно перешкоджає проведенню виконавчих дій, тому приходить до висновку про те, що дії ст.державного виконавця по винесенню оскаржуваної постанови є правомірними, а постанова законною.

Крім того, суд зазначає, що не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що винесена постанова ст.державного виконавця про відкладення проведення виконавчих дій призвела до позбавлення неповнолітньої дитини належного матеріального утримання з боку матері.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), старший державний виконавець Бутузова К.В., ОСОБА_2 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали складено 22 червня 2020 року.

Суддя ___________________