Постанова

Іменем України

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 757/42731/17-ц

провадження № 61-28960 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - Торгово-промислова палата України;

представник позивача - Ципін Денис Леонідович ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Торгово-промислової палати України на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у складі судді Остапчук Т. В. та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Рубан С. М., Желепа О. В., Іванченка М. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року Торгово-промислова палата України звернулася до суду із позовом, в якому просила суд визнати недійсним договір про співробітництво, укладений 28 жовтня 2008 року між Торгово-промисловою палатою України в особі віце-президента Торгово-промислової палати України ОСОБА_3 , з одного боку, та Почесним консулом Східної Республіки Уругвай в Україні ОСОБА_2 , з другого боку, пред`явивши при цьому вказаний позов до ОСОБА_3 та до ОСОБА_2 , як до фізичних осіб.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов вказаного вище договору, ОСОБА_2 , зокрема, було передано у безоплатне користування кабінет № 506 у будівлі Торгово - промислової палати України.

На підставі консульського патенту від 02 червня 2008 року ОСОБА_2 призначено та покладено на неї обов`язки Почесного консула Східної Республіки Уругвай в Києві, відповідно до статті 12 Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року, ОСОБА_2 визнана Урядом Республіки Україна як Почесний консул Східної Республіки Уругвай в Києві.

Консульський округ, в межах якого пані ОСОБА_2 виконує функції Почесного консула, охоплює всю територію України.

При укладенні спірного правочину, ОСОБА_2 діяла, як Почесний консул Східної Республіки Уругвай в Україні, який користується всіма імунітетами, передбаченими Віденською конвенцією про консульські зносини від 24 квітня 1963 року.

Вважає, що відповідно до частини третьої статті 45 Конвенції ОСОБА_2 втратила право посилатись на імунітет від юрисдикції у цій справі, оскільки вимоги, заявлені у цьому позові, є зустрічними до вимог ОСОБА_2 у кримінальних провадженнях № 0010828 та № 0013479, в яких вона оспорює невиконання працівниками Торгово-промислової палати України договору про співробітництво від 28 жовтня 2008 року (проникнення до кабінету № 506 Торгово-промислової палати України).

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Торгово- промислової палати України до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним. Повернуто Торгово-промисловій палаті України судовий збір у розмірі 1 600 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що при укладенні спірного правочину ОСОБА_2 діяла, як Почесний консул Східної Республіки Уругвай в Україні, який користується всіма імунітетами, передбаченими Віденською конвенцією про консульські зносини від 24 квітня 1963 року, у зв`язку з чим ця позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду) відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом. Так, судом першої інстанції встановлено, що в провадженні судді Печерського районного суду м. Києва Цокол Л. І. перебувала справа № 757/34186/17-ц за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання вказаного вище договору недійсним та ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року вже було відмовлено у відкритті провадження у справі.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року апеляційна скарга Торгово-промислової палати України відхилена, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року залишена без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що, відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції правильно виходив з того, що вказана справа не підлягає розгляду в суді у порядку цивільного судочинства, оскільки при укладенні спірного правочину ОСОБА_2 діяла не як фізична особа, а як Почесний консул Східної Республіки Уругвай в Україні, який користується усіма імунітетами, передбаченими Віденською конвенцією про консульські зносини від 24 квітня 1963 року.

Твердження позивача про те, що відповідно до частини третьої статті 45 Конвенції ОСОБА_2 втратила право посилатись на імунітет від юрисдикції у цій справі, оскільки вимоги, заявлені у цьому позові, є зустрічними до вимог ОСОБА_2 у кримінальних провадженнях № 0010828 та № 0013479, в яких вона оспорює невиконання працівниками Торгово-промислової палати України договору про співробітництво від 28 жовтня 2008 року (проникнення до кабінету № 506 Торгово-промислової палати України України), суд апеляційної інстанції не прийняв до уваги, зазначивши, що позов Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2 про визнання договору від 28 жовтня 2008 року недійсним не може вважатися зустрічним за відсутності первісного позову у цивільному провадженні.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У липні 2017 року Торгово-промислова палата України подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій просила оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 грудня 2017 року касаційне провадження у вказаній справі відкрито та витребувано цивільну справу № 757/42731/17-ц із Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року справу повернуто для розгляду колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги позивача та обставини у справі відповідають положенням Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року, Конституції України, Цивільного процесуального кодексу України, які регулюють правові відносини сторін.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що договір про співробітництво був укладений 28 жовтня 2008 року між Торгово-промисловою палатою України в особі віце-президента Торгово-промислової палати України ОСОБА_3 , з одного боку, та Почесним консулом Східної Республіки Уругвай в Україні ОСОБА_2 , з другого боку.

На підставі консульського патенту від 02 червня 2008 року, ОСОБА_2 призначено та покладено на неї обов`язки Почесного консула Східної Республіки Уругвай в Києві, відповідно до статті 12 Віденської конвенції про консульські зносини від 24 квітня 1963 року, ОСОБА_2 визнана Урядом Республіки Україна як Почесний консул Східної Республіки Уругвай в Києві.

Консульський округ, в межах якого пані ОСОБА_2 виконує функції Почесного консула, охоплює всю територію України.

При виконанні функцій Почесного консула ОСОБА_2 користується всіма імунітетами та привілеями, передбаченими у главі ІІІ згаданої Конвенції.

У провадженні судді Печерського районного суду м. Києва перебувала справа № 757/34186/17-ц за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору від 28 жовтня 2008 року недійсним. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року було відмовлено у відкритті провадження у цій справі.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга Торгово-промислової палати України задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з вимогами частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам ухвала суду апеляційної інстанції відповідає у повному обсязі.

Приписи частини сьомої статті 122 ЦПК України (в редакції, яка діяла на час звернення позивача до суду) передбачали, що відмова у відкритті провадження у справі перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року вже було відмовлено у відкритті провадження у справі № 757/34186/17-ц за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , предметом розгляду якої було визнання недійсним договору від 28 жовтня 2008 року про співробітництво між Торгово-промисловою палатою України та почесним консулом Східної Республіки Уругвай в Україні ОСОБА_2 , тобто, того самого договору, що і у цій справі № 757/42731/17-ц та з тих самих підстав, а тому суд першої інстанції правильно зазначив про те, що ця обставина є перешкодою для відкриття провадження у справі.

Крім того, раніше ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року також було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання цього ж договору від 28 жовтня 2008 року недійсним.

Зазначені судові рішення не скасовані та не змінені, набрали законної сили на момент звернення позивача із позовом у цій справі про визнання спірного договору недійсним.

Таким чином, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із того, що наявність ухвали Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2017 року перешкоджає повторному зверненню до суду з таким самим позовом.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухваленого судового рішення не впливають, а зводяться лише до власного тлумачення позивачем норм права.

Згідно з частиною третьою статті 406 ЦПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Торгово-промислової палати України залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 26 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта