Справа №613/25/20 Провадження № 2/613/133/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м.Богодухів

Богодухівський районний Харківської області у складі:

головуючого - судді Харченка С.М.,

за участі секретаря судових засідань Мізяк М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , уточнила його та просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь - ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1/3 частці з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, та стягувати їх починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття та крім того на її утримання в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що домовленості про утримання доньки між нею та відповідачем не досягнуто, також відсутня домовленість між ними і про її утримання, відповідно до ч.2,4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Під час розгляду справи позивач просила прийняти до уваги стан здоров`я дитини, те що вона ніде не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за донькою до досягнення нею трирічного віку. Відповідач працює вчителем фізичної культури Шебелинської середньої школи, отримує заробітну плату у розмірі 10000 гривень, і тому має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання доньки та на її утримання. Судові витрати по справі, а саме витрати за надання правничої допомоги в сумі 1418,75 гривень, просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву за змістом якої просить справу розглянути за її відсутності, уточнила, що на задоволенні позовних вимог наполягає та підтримує їх у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, за змістом якої позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання доньки визнає частково, в розмірі ј частки, в іншій частині позовні вимоги визнає повністю, розгляд справи проводити за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі мають спільну дитину та згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до змісту Довідки про склад сім`ї №731 від 17 грудня 2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини та приписи ч.ч. 7, 8ст. 7 СК України зобов`язують суд при вирішенні будь - яких питань щодо дітей виходити із якнайкращого забезпечення їх інтересів.

Враховуючи потреби дитини, матеріальний стан позивача, соціально-економічні умови сьогодення, а також дані про особу відповідача, який є працездатною особою і у змозі заробляти гроші і надавати відповідну допомогу, позицію відповідача, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні решти вимог - відмовити.

Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Положеннями статті 84 СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України від 16.08.2017 року у справі № 6-1111цс17 зазначено „За положеннями частин другої четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати .

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

Так, враховуючи надані позивачем докази, а також беручи до уваги те, що відповідач позовні вимоги в цій частині визнав повністю, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його доходу щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України закріплено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належить витрати на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, згідно ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076) встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Згідно з п.п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону № 5076 до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

При цьому, за визначенням п. 6 ст. 1 Закону № 5076 інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ст. 1 Закону № 5076).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано суду договір на надання юридичної допомоги та копія свідоцтва про право особи, яка надає правничу допомогу, на заняття адвокатською діяльністю, а також докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а саме, розрахунок витрат на правову допомогу з описом виконаних робіт, витрачений час на виконання робіт та їх вартість, рахунок-фактуру від 24 грудня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 сплачено 1418,85 грн.

Таким чином, стороною позивача належним чином доведені витрати на правничу допомогу, доказів неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги відповідачем, суду надано не було, в зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу як такі, що підтверджені відповідними доказами.

Отже, враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1418,85 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.84, 180,182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4,13,18,133,137,141,259,263-265,430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , за реєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 січня 2020 року до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , за реєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 10 січня 2020 року до досягнення малолітньою дитиною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1418 (одна тисяча чотириста вісімнадцять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , за реєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави (ГУК у м.Києві/м.Києві/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя