Єдиний унікальний номер 741/1814/19
Провадження № 2/741/325/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 21 квітня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були вона (позивач) та її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 першої черги за законом, спадщину прийняла, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспного двору, станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11; 12; 14).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя не зареєстрував у встановленому порядку право власності на належну йому частину житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

У судовому засіданні встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується обставинами, викладеними у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1674/02-31 від 6 листопада 2019 року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Ураховуючи те, що на день смерті ОСОБА_2 належала лише 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , то саме цю частину успадкувала ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1674/02-31 від 6 листопада 2019 року (а.с. 13).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 8-10).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню.

Доводи позивача про те, що житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому належав ОСОБА_2 , не заслуговують на увагу, оскільки є необґрунтованими та такими, що суперечать законодавству, яке регулює спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 та ч. 2 ст. 264 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Позивач не просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як членом колишнього колгоспного двору, а тому суд не вирішує це питання при ухваленні рішення.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 1261, 1268 ЦК УРСР, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 100 кв. м, житловою площею 55,8 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв