Провадження № 6/761/694/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Ляпін Дмитро Валентинович звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом №761/29870/19 від 03.02.2020 року, виданим Шевченківським районним судом м. Києва.

Своє подання приватний виконавець обґрунтовує тим, що в нього на виконанні знаходиться виконавчий лист Шевченківського районного суду м. Києва №761/29870/19 від 03.02.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 1 001 035,89 грн. Після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №61350653 сума заборгованості боржником не погашена та не вчиняються жодні дії для виконання рішення суду, тобто боржник ухиляється від погашення існуючої заборгованості, а відтак наявні підстави для тимчасового обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_1 , який у телефонному режимі повідомив про своє знаходження за кордоном, куди виїхав ще до відкриття виконавчого провадження. За таких обставин, просив суд подання задовольнити.

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Ляпін Д.В., до суду звернувся із заявою про розгляд подання без його участі.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності приватного виконавця.

Дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Вимогами ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 03 лютого 2020р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів заборгованості за договором позики від 24.06.2017 року в сумі 300 224 грн. 25 коп.; три відсотки річних від простроченої суми боргу 19 479 грн. 95 коп.; відсотки за користування кредитом на рівні облікової ставки Національного банку України в сумі 109 271 грн. 69 коп.; неустойку згідно умов договору позики від 24.06.2017 року в сумі 562 455 грн., а загалом в сумі 991 430 гривень 89 коп. та судовий збір в сумі 9605 грн. 00 коп.

21.02.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Ляпіним Д.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61350653 по виконанню виконавчого листа №761/29870/19, виданого 03.02.2020 року Шевченківським районним судом м. Києва.

Постановою про відкриття виконавчого провадження №61350653 боржника зобов`язано подати приватному виконавцю декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження було направлено боржнику за зареєстрованою адресою його місця проживання, яка і вказана у виконавчому листі. Між тим, конверт повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «не проживає».

Відповідно до акту від 05.03.2020 року, приватним виконавцем було здійснено вихід за місцем реєстрації боржника по АДРЕСА_1 . В ході перевірки двері ніхто не відчинив, в середину квартири потрапити не вдалося.

21.02.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, яке належить боржнику. Також в державному реєстрі обтяжень рухомого і нерухомого майна було внесено відповідні реєстраційні записи.

Як вбачається із відповіді Пенсійного фонду України (№ від 24.02.2020), боржник працює в ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП», ТОВ «ПРИВАТ ЄВРО ГРУП» та ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА МЕРЕЖА».

27.02.2020 року приватним виконавцем було винесено постанови про арешт майна боржника на частки у статутному капіталі вказаних товариств. Крім того, до державного реєстру обтяжень рухомого майна внесено реєстраційний запис.

28.02.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на будь-яких рахунках відкритих боржником в банківських та інших фінансових установах та на кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

15.05.2020 року приватним виконавцем було винесено та направлено до ТОВ «ЄВРО ЮКРЕЙНІАН ГРУП», ТОВ «ПРИВАТ ЄВРО ГРУП» та ТОВ «ВСЕУКРАЇНСЬКА МЕРЕЖА» постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з відповіддю ДФС України (№ 80617518 від 27.05.2020), інформації про номери рахунків, відкриті боржником немає.

За даними Головного управління Держгеокадастру у Київській області (вих. № 8-10-0.222-3176/2-20 від 27.02.2020), документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками в межах Київської області за боржником не реєструвались.

За інформацією відділу контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві (вих. № 1360/125/19/05-2020 від 03.03.2020 р.), боржник як власник зареєстрованої мисливської нарізної, гладкоствольної, газової, холодної зброї, як власник зареєстрованого пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії не значиться.

За даними Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (вих. № 8-26-0.22-928/2-20 від 03.03.2020), документи що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за боржником не реєструвались.

Згідно з повідомленням Територіального сервісного центру № 8046 РСЦ МВС в м. Києві (вих. № 31/26-268 від 17.03.2020 р.) за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Крім того, на запит виконавця, Державною прикордонною службою України листом від 13.03.2020 року (вих. № 0.184-8467/0/15-20-Вих) повідомлено про те, що у базах даних Адміністрації Держприкордонслужби інформації про перетин державного кордону України громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 21.02.2020 року (з дати відкриття виконавчого провадження) в базі даних не виявлено.

Відповідно до п. 19 ч. З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

Таким чином, до подання приватним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України, враховуючи ту обставину, що з 21.02.2020 року (з дати відкриття виконавчого провадження) боржник не перетинав державний кордон України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні.

При цьому, згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи не вбачається, що державним виконавцем вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення суду, зокрема, не здійснено заходи щодо розшуку боржника, який, за словами виконавця виїхав за кордон ще до відкриття виконавчого провадження. Також, відсутні докази щодо отримання боржником постанов про відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника.

За таких обставин, приватний виконавець передчасно звернувся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого рішення суду - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон.

Крім того, не надано приватним виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Крім того, судом враховано, що обмеження у праві виїзду за межі України може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Ляпіна Дмитра Валентиновича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Андрій Анатолійовича Осаулов

Повний текст виготовлено 17.06.2020 року