Номер провадження: 22-ц/813/3913/20
Головуючий у першій інстанції Бузовський В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

за участю секретаря судового засідання: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» адвоката Сивак Альони Леонідівни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з вищевказаним позовом до суду, в якому просила визнати дії Товариства з проведення тампонування системи водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними, зобов`язати усунути порушення її прав шляхом зняття поставленої заглушки в мережі водовідведення вищевказаної квартири, стягнути з Товариства на її користь моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн., визнати дії Товариства з нарахування плати за централізоване водопостачання та водовідведення такими, що порушують її права, зобов`язати провести перерахунок плати за постачання холодної води та водовідведення, зменшити заборгованість за постачання холодної води та водовідведення, мотивуючи це тим, що їй та її сину, ОСОБА_2 , в рівних частках належить квартира АДРЕСА_2 , в якій 01 квітня 2008 року нею за власні кошти було встановлено засоби обліку води моделі СВК 1,5 № 808960 (покази на момент установки та пломбування 00001) та СВК 1,5 № 808915 (покази на момент установки та пломбування 00000) для обліку споживання холодної та гарячої води відповідно, про що складено Акт № 454547 від 01.04.2008 року. 28 лютого 2014 року нею було проведено заміну засобів обліку та встановлено засоби СВК - 1,5 № 713636 з показами на момент установки та пломбування 00044 та СВК - 1,5 № 821825 з показами на момент установки та пломбування 00086 для обліку холодної та гарячої води відповідно, про що складено Акт № 601054 від 28.02.2014 року. 22 лютого 2016 року позивачкою було отримано листа, яким їй було повідомлено про наявність заборгованості за спожиту холодну воду у сумі 5658,99 грн. станом на 01.01.2016 р., у зв`язку з чим позивачкою до абонентського відділу Суворовського району управління «Водозбут» було направлено листа про незгоду з нарахованою сумою заборгованості, наведено розрахунок спожитої води відповідно до показів лічильника та визнано нею суму за фактично спожиту воду в розмірі 1205,40 грн. Перевіркою від 09 березня 2016 року встановлено, що засоби обліку цілі, пломби не ушкоджені та на момент перевірки існує переплата за спожиту холодну воду в розмірі 1200 грн., про що було складено відповідний Акт обстеження водомірного вузла від 09.03.2016 року. Однак, на її думку, відповідач проводить нарахування коштів без урахування показників засобів обліку та у відповідача не було жодних правових підстав для нарахування плати за послуги з водопостачання та водовідведення за нормативами питного водопостачання, починаючи з 2008 року по теперішній час на суму 5984 грн. 21 коп. на 01.11.2017 року, не враховуючи показання лічильника, в зв`язку з чим відповідачем з 14.11.2017 року без попереднього повідомлення було здійснено тампонування системи водовідведення (каналізації) через неправомірно нараховану заборгованість, чим порушено права позивача як споживача.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з проведення тампонування системи водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття поставленої заглушки в мережі водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», ЄДРПОУ -26472133 на користь держави судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

В частині вимог ОСОБА_1 з нарахування плати за централізоване водопостачання та водовідведення, зобов`язання провести перерахунок, зменшення заборгованості за постачання холодної води та водовідведення, стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» адвокат Сивак Альона Леонідівна подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року в частині задоволення вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про визнання правомірними дії відповідача щодо тампонування системи водовідведення квартири АДРЕСА_2 та відмовити позивачу у задоволенні вимог про зобов`язання відповідача зняти поставлену заглушку. В іншій частині рішення залишити без змін.

Тобто рішення суду фактично оскаржено лише в частині визнання дій ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з проведення тампонування системи водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття поставленої заглушки в мережі водовідведення вказаної квартири. В іншій частині рішення суду не оскаржується і тому в апеляційному порядку не переглядається.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.10.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено розгляд справи в апеляційному порядку на 17 березня 2020 року о 14-00- г.

Судове засідання призначене на 17.03.2020 року на 14-00 г. відкладено за заявою представника ТОВ «Інфокс» на 14.04.2020 року на 15-30 г.

Судове засідання призначене на 14.04.2020 року на 15-30 г. відкладено за заявою представника ТОВ «Інфокс» на 16.06.2020 року на 16-00 г .

Належним чином повідомлені учасники справи до судового засідання, призначеного на 16.06.2020 року на 16.00 годину не з`явилися.

Від представника ТОВ «Інфокс» надійшла заява про відкладення судового засідання на іншу дату у зв`язку з дією на території України карантину через COVID-19.

Іншої мотивації у заяві не наведено, в тому числі мотивів за яких особиста присутність представника відповідача ТОВ «Інфокс» в судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги дійсно є необхідною чи обов`язковою з огляду на те, що всі доводи представником відповідача ТОВ «Інфокс» були викладені під час розгляду справи в суді першої інстанції у поданому відзиві на позов та письмових поясненнях, а також викладені в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції і у разі необхідності надання додаткових пояснень, представник відповідача, як практикуючий адвокат мала достатній час і не була позбавлена реальної можливості зробити це шляхом викладення додаткових письмових пояснень або ж принаймні поданням заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID- 19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1,2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Визнаючи дії ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» з проведення тампонування системи водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними та зобов`язуючи Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття поставленої заглушки в мережі водовідведення вказаної квартири, суд першої інстанції, виходив з того, що ані Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ані іншими нормативно-правовими актами, якими врегульовані правовідносини з водопостачання, що склалися між сторонами, не передбачено право виконавця послуг припинити водопостачання у разі несвоєчасної оплати споживачем наданих йому послуг.

Такий висновок районного суду відповідає встановленим у справі обставинам і заснований на законі.

З матеріалів справи вбачається, що:

- ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_2 , в рівних частках на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Сакал І. М. 06.02.2002 року, реєстраційний № 307 та зареєстрованого в Одеському міжміському БТІ 08.02.2002 року, реєстраційний № 3280, належить квартира АДРЕСА_2 (а.с. 120) та на ім`я ОСОБА_4 , відкрито особовий рахунок по сплаті за послуги водопостачання та водовідведення при переході на прямі розрахунки від КП «ЖКС «Північний» на двох зареєстрованих осіб (а.с.7);

-відповідно до Акту № 454547 від 01.04.2008 року, КП «Сервісний центр» в кв. АДРЕСА_2 встановлено засоби обліку води моделі СВК 1,5 № 808960 (покази на момент установки та пломбування 00001) та СВК 1,5 № 808915 (покази на момент установки та пломбування 00000) для обліку споживання холодної та гарячої води відповідно (а.с.8);

-відповідно до Акту № 601054 від 28.02.2014 року, у вищевказаній квартирі КП «Сервісний центр» було проведено заміну засобів обліку та встановлено засоби СВК - 1,5 № 713636 з показами на момент установки та пломбування 00044 та СВК - 1,5 № 821825 з показами на момент установки та пломбування 00086, для обліку холодної та гарячої води відповідно (а.с.9);

- 09 березня 2016 року представником управління абонентського відділу Суворовського району управління «Водозбут» філії «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс» контролером Гончаренко Л.С. було проведено перевірку та складено відповідний Акт обстеження водомірного вузла № 379/4, відповідно до якого встановлено покази засобу обліку СВК-1,5 №713636 - 00182 та СВК-1,5 №6. (а.с. 10);

-рішенням Одеської міської ради від 05.04.2007 року № 1173-У «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг» ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» було визначено виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення у житловому фонді комунальної власності;

-нарахування за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.07.2008 року по 29.02.2016 року здійснювались за нормативами (нормами), затвердженими рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 27.11.2003 року № 675 та рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.02.2010 року № 30 на двох зареєстрованих осіб, оскільки лічильник не підключений;

-16.11.2017 року представником філії «Інфоксводоканал» було складено Акт про обмеження водовідведення в квартирі у зв`язку з наявною заборгованістю у розмірі 4 263,55 грн. (а.с.62).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-IV), комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні, зокрема, холодною водою та водовідведенням; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово- комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з постачання холодної води і водовідведення, порядок обліку і оплати цих послуг регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).

Цими Правилами встановлені права та обов`язки виконавця послуг, яким у даному випадку є КП «Інфоксводоканал».

Так, згідно з пунктом 31 Правил виконавець має право: 1) у разі несвоєчасного внесення споживачем платежів за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором; 2) вносити за погодженням із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги; 3) вимагати від споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово- комунальних послуг; 4) доступу, у тому числі несанкціонованого, в приміщення споживача для ліквідації аварій відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до пункту 33 Правил виконавець зобов`язаний: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; відновлювати надання послуг за письмовою заявою споживача шляхом зняття пломб із запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) протягом доби.

Частиною третьою статті 16 Закону №J_875-IV визначено, що комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за окремими винятками, до числа яких не віднесено наявність у споживачів заборгованості за надані послуги.

Між тим наявність у споживача заборгованості за надані послуги водопостачання надає виконавцю у відповідності до п. 1 ст. 31 Правил право нараховувати пеню у розмірі, встановленому законом та договором і такому праву виконавця послуг кореспондується встановлений п. 5 ст. 30 Правил обов`язок споживача у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі

Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово- комунального господарства від 27 червня 2008 року № Г90, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування, передбачено відключення від водопостачання тільки в разі самовільного приєднання до систем централізованого водопостачання та водовідведення.

Отже, висновок районного суду, що ні Законом України «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин ні іншими нормативно-правовими актами не було передбачено право виконавця послуг припинити водопостачання у разі несвоєчасної оплати споживачем наданих йому послуг є обґрунтованим і таким, що відповідає законодавству.

Набувши висновку про незаконність дій ТОВ «Інфокс» з проведення тампонування системи водовідведення квартири за адресою: АДРЕСА_1 незаконними, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» усунути порушення прав ОСОБА_1 шляхом зняття поставленої заглушки в мережі водовідведення вказаної квартири.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на положення ст. 538 ЦК України щодо права однієї із сторін договору зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання повністю або частково у разі невиконання іншою стороною зобов`язання свого обов`язку, як підстави правомірності дій з припинення водопостачання у квартиру споживача, не можуть бути взятими до уваги, оскільки правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг із теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальними законами України, зокрема від 24 червня 2004 р. № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» та від 10.01.2002 року «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» зі змінами та доповненнями, які діяли на час виникнення між сторонами спірних правовідносин.

Зазначеними Законами прямо не передбачено право виконавця послуг (водопостачальника) припиняти водопостачання у разі несвоєчасної оплати споживачем наданих йому послуг, але надано право сторонам договору зокрема про надання послуг з питного водопостачання зазначати інші умови, в тому числі в частині прав та обов`язків сторін договору.

Саме з цього виходив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 03 липня 2017 року, якою було залишено без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у вимогах про визнання недійсним, як несправедливого, пункту договору про надання послуг водопостачання, згідно з яким виконавець має право відмовитись від виконання своїх зобов`язань передбачених п. 3.2.1 договору надавати споживачу воду цілодобово або за графіком, затвердженим органами місцевої виконавчої влади або за графіком роботи балансоутримувача підкачуючої насосної станції в разі виникнення заборгованості, що перевищує вартість водокористування за останні два місяці.

Судова колегія враховує, що, хоча правовідносини, які склалися між сторонами справи щодо постачання води за затвердженими тарифами, є фактичними договірними відносинами, але такої умови, як припинення водопостачання у разі виникнення заборгованості за надані послуги водопостачання, сторони у встановленому договірному порядку не узгодили і доказів досягнення такої згоди в договірному порядку апелянтом до суду не надано.

Враховуючи наведене, немає підстав для прийняття до уваги наведених в апеляційній скарзі доводів, які засновані на невірному тлумаченні апелянтом законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини і яке вірно застосовано райсудом.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування (зміни) судового рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦГЖ України, Одеський апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» адвоката Сивак Альони Леонідівни - залишити без задоволення.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 22.06.2020 року.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова