справа № 361/4009/20
провадження № 2-з/361/115/20
У Х В А Л А

26 червня 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Сердинський В.С., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

установив:

У червні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про зобов`язання вчинити певні дії.

Разом з позовом до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом заборони приймати рішення про його звільнення (припинення трудових відносин) та заборони Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ), Реєстраційній службі Броварського міськрайонного управління юстиції вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо керівника ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», крім реєстраційних дій, вчинених на підставі судових рішень.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно із ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що він просить суд зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України видати наказ про призначення ОСОБА_1 директором ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» та укласти з ним контракт у відповідності до Типової форми контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 2 серпня 1995 року №597 строком на 5 років, зобов`язати ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» призначити на посаду директора підприємства ОСОБА_1 та внести відповідний запис до трудової книжки.

У своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 посилається на те, що оскільки, наказом по особовому складу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України №113-п від 17.06.2020 р. про звільнення ОСОБА_1 , Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України прийнято спробу його незаконного звільнення, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам та інтересам до прийняття судового рішення у цій справі, і йому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача. На даний час склалась ситуація неможливості захисту його прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

З огляду на викладене, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що забезпечення вказаного позову шляхом заборони вчиняти будь-які дії направлені на припинення (розірвання) трудових правовідносин з ОСОБА_1 , є співмірним із заявленими позовними вимогами про зобов`язання вчинити певні дії.

Також, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення цивільного позову, про які у заяві просить позивач, жодним чином не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовано лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті та забезпечення балансу інтересів учасників спірних правовідносин.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 р., ст.ст. 149, 153 ЦПК, ст.ст. 260, 261, 354 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (ідентифікаційний код юридичної особи: 37508596, адреса реєстрації: 01008, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2) та його посадовим особам вчиняти будь-які дії направлені на припинення (розірвання) трудових правовідносин з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Калінінським РВДМУ УМВС України в Донецькій області 27 грудня 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Заборонити Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м. Київ), Реєстраційній службі Броварського міськрайонного управління юстиції вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни щодо керівника Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», крім реєстраційних дій, вчинених на підставі судових рішень.

Дані про сторони:

Позивач (стягувач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Калінінським РВДМУ УМВС України в Донецькій області 27 грудня 1996 року, РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач (боржник): Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ідентифікаційний код юридичної особи: 37508596, адреса реєстрації: 01008, місто Київ, вулиця Михайла Грушевського, 12/2.

Відповідач (боржник): Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт», ідентифікаційний код юридичної особи 37199618, місцезнаходження: 07400, Київська область, місто Бровари, вулиця Гагаріна, 16.

Копію ухвали направити для виконання Броварському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в порушення заходів забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Суддя В.С.Сердинський