Справа № 315/509/20
Номер провадження № 2/315/268/20
15 червня 2020 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Яроша С.О.
при секретарі: Браціло І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
14.04.2020 року до суду звернувся представник позивача: адвокат Кириченко Віталій Сергійович в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В позові представник позивача посилався на те, що ОСОБА_1 є власником житлових приміщень будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 06.02.2004 року, що підтверджується реєстраційними документами, в яких зареєстрований відповідач - її колишній чоловік з 17.02.2004 року до теперішнього часу, останній з 05.05.2018 року не проживає в будинку та не бажає зніматися з реєстрації, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року шлюб між ними розірвано, відповідач мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , посилаючись на ст.405 ЦК України, ст.72 ЖК України прохав позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившим право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 з 05.05.2018 року.
17.04.2020 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження на 27.05.2020 року.
27.05.2020 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті на 15.06.2020 року.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов суду не подав.
Суд, керуючись ст.280 ЦПК України, так як належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надав, відзив на позов не подав, а проти заочного розгляду справи не заперечує позивач, розглядає справу заочним розглядом на підставі наявних у справі доказів.
У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснив, що відповідач мешкає у своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , забрав свої особисті речі, але зніматися з реєстрації не бажає, прохала позов задовольнити та визнати відповідача втратившим право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 з 05.05.2018 року, стягнути на її користь витрати на сплату судового збору.
Представник позивача: адвокат Кириченко В.С. вважає, що позов підлягає задоволенню, так як обставини, на які посилалися в позовній заяві знайшли своє підтвердження у судовому засіданні під час їх перевірки достовірними, належними та допустимими доказами, прохав позов задовольнити.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона мешкає з 1984 року за адресою реєстрації, позивач мешкає по сусідству з моменту поселення, останню вона знала і раніше як ученицю школи, з відповідачем знайома, останній не проживає з позивачем, це їй відомо, так як вона мешкає по сусідству і не бачить відповідача близько двох років, останній раз бачила як той привозив дітей від матері відповідача, де вони були влітку на канікулах.
Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що позивач є її сусідкою, яка мешкає разом з дітьми, знайома з її чоловіком, але останній не мешкає близько двох років за місцем проживання позивача та її дітей.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини:
Позивач є власником житлових приміщень будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частини житлового будинку від 06.02.2004 року, що підтверджується копією договору дарування.
З 17.02.2004 року відповідач зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї та копією витягу з домової книги.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 22.01.2020 року.
З 05.05.2018 року відповідач залишив житлові приміщення та виїхав на постійне місце проживання до своєї матері за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується показаннями позивача та свідків.
Відповідач зніматися з реєстрації місця проживання не бажає, що підтверджується поясненнями позивача та повідомленням про вручення поштового повідомлення.
Суд, задовольняючи позов в повному обсязі, виходить з наступного:
Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються cт.ст. 391, 401, 402, 598 ЦК України, ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-VII401.
Так відповідно до ч.1 ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.2 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або за законом.
Відповідно до ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що до суду звернувся позивач з позовом до особи, якій надав право на користування житловими приміщеннями свого будинку як члену сім`ї, який проживав разом з ним як подружжя шляхом реєстрації її місця проживання у належному йому на праві власності будинку, з вимогою про визнання відповідача втратившим право користування житловими приміщеннями будинку в зв`язку з відсутністю відповідача у житлі без поважних причин понад один рік.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.2 п.7 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення правовідношення.
Відповідно до ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року №1382-VII401 зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд доходить висновку, що обставини, на які посилається позивач у позові як на підставу свого позову, знайшли своє підтвердження під час перевірки їх наданими суду позивачем доказами, які суд вважає достовірними, належними та допустимими.
Порушене право позивача на користування будинком підлягає судовому захисту шляхом припинення права відповідача на користування цим будинком способом, передбаченим законом.
А тому позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений обставинами, встановленими судом під час перевірки наданих суду достовірних, належних та допустимих доказів.
Керуючись ст.ст. 3-5, 8-11, 89, ч.1 141, 263-266, 268, 280-283 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 22, 391, 405 ЦК України суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившим право користування житловими приміщеннями будинку АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю у житлі без поважних причин понад рік з 06.05.2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в сумі 840,80 грн.
Повний текст рішення буде складений 18.06.2020 року.
На заочне рішення може бути подана заява про його перегляд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: Ярош С.О.