Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/915/19
Провадження №2/382/80/20
УХВАЛА

іменем України

30 червня 2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого Кисіль О. А.

при секретарі Твердохліб Г. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно,в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки ОСОБА_6 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) спадкоємцем майна померлого є його син (батько позивачки) ОСОБА_7 , який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки був зареєстрований та постійно проживав у вищевказаному житловому будинку, користувався речами та майном померлого батька, сплачував комунальні послуги, обробляв земельну ділянку. 06 липня 1999 року в Яготинській районній державній нотаріальній конторі було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_2 батько позивачки ОСОБА_7 . Після його смерті спадкоємцями першої черги за законом є його донька, позивачка по даній справі, та дружина - ОСОБА_8 , яка у встановлений законом термін не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою. В передбачений законодавством термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, однак позивачка своїми діями, які виразилися в тому, що після смерті батька остання розпорядилась речами померлого, проживала (та була зареєстрована) в належному йому будинку, вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. В силу ч.3 ст. 5 ЦК України від 16 січня 2003 року якщо цивільні правовідносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. В силу п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" № 4 від 24.06.83 року "передбачений ст.549 ЦК шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку". Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК ЦРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця; місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (ст. 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Однак, під час звернення позивачки до нотаріуса по питанню видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно з`ясувалося, що правовстановлюючі документи на дане майно містить незастережені виправлення в прізвищі власника житлового будинку. В силу п.1 розділу 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012року за№296/5зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012року за № 282/20595,нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи,які не відповідають вимогам законодавства або містять відомості,що принижують честь,гідність та ділову репутацію фізичної особи або ділову репутацію юридичної особи,які мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережені виправлення, документи, тексти яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження,а також документи, написані олівцем. Дописки, закреслені слова чи інші виправлення, які є в документах,що подаються для вчинення нотаріальних дій, повинні бути застережені підписом відповідної посадової особи і печаткою установи,підприємства або організації (уразі наявності) чи особи, яка видала документ. При цьому виправлення повинні бути зроблені таким чином, щоб можна було прочитати як виправлене,так і помилково написане,а потім виправлене чи закреслене. Таким чином, дані помилки не дають можливості спадкоємцям, а вданому випадку позивачу по справі скористатись своїм правом на оформлення спадщини. В той же час, врегулювати дане питання шляхом виправлення допущених помилок в правовстановлюючому документі, позивачка не може, оскільки організація, яка посвідчувала даний правовстановлюючий неодноразово змінювала печатку. Враховуючи викладене, просила встановити, що вона - ОСОБА_1 , прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до Яготинського районного суду Київської області із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, в котрому зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх дід - ОСОБА_6 . Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 . Відповідно до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями перщої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцями за законом першої черги були їх батько - ОСОБА_9 , дядьки - ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , та спадкова справа щода майна розташованого у м.Яготин Київської області не заводилась. Їх батько - ОСОБА_9 прийняв спадщину після смерті їх діда - ОСОБА_6 , як це передбачено пунктом другим частини першої статті 549 ЦК УРСР (1963 року). ІНФОРМАЦІЯ_5 помер їх батько - ОСОБА_9 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку АДРЕСА_2 . Відповідно до 1261 ЦК України (в редакції 2003 року), спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_9 , являються його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_11 . Згідно з положеннями чч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. з от. 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом зазначених норм прийняття особою спадщини обумовлюється або постійним проживанням спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або в разі відсутності наведених вище обставин поданням до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк. Вони прийняли спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Тому враховуючи, що вони є єдиними спадкоємцями, з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися, прийняли спадщину, на даний час бажаємо прийняти спадщину та оформити її у встановленому законом порядку, тому вважаємо, що маємо всі правові підстави для задоволення позову. Враховуючи викладене, просили в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_12 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно відмовити за безпідставністю. Зустрічний позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_11 право власності по 1/6 частині будинку АДРЕСА_1 за кожною.

ОСОБА_10 помер, спадкова справа на майно розташоване в м.Яготин Київської обалсті не заводилась, відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру.

Сторони дійшли мирової угоди, згідно умов котрої сторони дійшли згоди, щодо встановлення факту спільного проживаннята визнання права на спадкове майно, в зв`язку з чим спір, що став підставою для пред`явлення первісного та зустрічного позовів на підставі якого здійснюється дане судове провадження є вирішеним в повному обсязі і сторони підписанням даної угоди засвідчують, що спір вирішено.

Перевіривши матеріали справи, враховуючи думку сторін, та те, що сторонам зрозуміло правові наслідки закриття провадження у справі, умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що мирова угода може бути визнана судом, а провадження в справі підлягає до закриття.

Керуючись ст. ст. 200, 255, 207, 208 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену між сторонами по справі за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно та зустрічний позов ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно, згідно умов котрої встановити, що ОСОБА_13 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , визнати право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

За ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , визнати право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

За ОСОБА_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , визнати право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Сторони домовилися, що понесені ними судові витрати у зазначеній справі не стягуються, а покладаються на них.

Сторони, підтверджують, що вимоги ст. ст. 207, 208 ЦПК України їм роз`яснень та зрозумілі.

Провадження в справі закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вище визначений строк продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя: О. А. Кисіль