Справа № 303/8101/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

24 червня 2020 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Довжанин В.М., секретар Варга Н.В., розглянувши у судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно.

Після смерті відкрилась спадщина на належне майно. Померла ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати заповіла позивачу, своїй доньці - ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 16 серпня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за №1946,1947,1948.

Про те, що мама залишила заповіт, позивачу не було відомо. З 1995 року позивач постійно проживає та працює в Німеччині, дуже рідко навідувалась в Україну. А після смерті матері довгий час не приїздила. Така довга відсутність пов`язана з роботою, яка не дає можливість часто покидати місце роботи.

В жовтні 2019 року, позивач приїхала до додому і порядкуючи документи покійної матері, знайшла заповіт складений на моє ім`я.

15 жовтня 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Ергарт-Козар В.В. від 16 жовтня 2019 року за номером 761/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори.

Позивач є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується записом про «мати» у свідоцтві про народження.

З 1995 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Німеччини, де 17 серпня 1995 року одружилась з ОСОБА_3 в м.Штраубінг. У зв`язку з одруження прізвище змінила на ОСОБА_1 .

03 січня 2003 року заявником змінено її дотеперішнє ім`я ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , це стверджується посвідченням про зміну імені.

Державним нотаріусом за результатом перевірки наявності/відсутності спадкової справи, заведеної до майна померлої ОСОБА_2 державним нотаріусом було встановлено, що за заявою сестри заявника громадянки Німеччини ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), про прийняття спадщини за законом, поданої нею у встановлений законом строк, до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в Мукачівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа №93/2017рік. Від імені спадкодавця 16 серпня 2011 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Бугар Н.И. зарестровим №1946, №1947,№1948 посвідчено заповіт на все майно на ім`я заявника ОСОБА_1 .

З своєю сестрою ОСОБА_8 позивач не спілкується, а тому вона не повідомляла про те що зверталась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, і їй було відмовлено у зв`язку з тим що мама залишила заповіт на ім`я позивача .

Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, так як постійно проживає в іншій країні, є громадянкою Німеччини де має постійне місце роботи, з якого не має можливості відлучати на тривалий час. Вказаний факт підтверджую довідкою про місце роботи, в якій вказано, що відповідає за купівлю, продаж та обслуговування клієнтів і не має можливості спонтанно покидати підприємство.

15.01.2020 року від представника відповідача на дійшов відзив на позовну заяву, який мотивував тим, що позивачкою до матеріалів справи не надано жодних документів щодо заведеної спадкової справи, зі змісту якої можна було б встановити чи вчиняв нотаріус дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, чи здійснював виклик позивача як спадкоємця за заповітом. У зв`язку з вище наведеним представник відповідача просить врахувати всі обставини при розгляді даної справи.

17.06.2020 року від Мукачівської державної нотаріальної контори на підставі ухвали суду про витребування доказів надійшла копія спадкової справи № 93/2017 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту від 16.08.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 1946, 1947, 1948 ОСОБА_2 заповідає ОСОБА_1 належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд даної справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, від представника відповідача надійшла заява про розгляд даної справи без участі їх представника.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно.

Після смерті відкрилась спадщина на належне майно. Померла ОСОБА_2 залишила заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось, і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати заповіла позивачу, своїй доньці - ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 16 серпня 2011 року, зареєстрований в реєстрі за №1946,1947,1948.

15 жовтня 2019 року позивач звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак постановою державного нотаріуса Ергарт-Козар В.В. від 16 жовтня 2019 року за номером 761/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом до нотаріальної контори.

Позивач є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується записом про «мати» у свідоцтві про народження.

З 1995 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Німеччини, де 17 серпня 1995 року одружилась з ОСОБА_3 в м.Штраубінг. У зв`язку з одруження прізвище змінила на ОСОБА_1 .

Відповідно до заповіту від 16.08.2011 року зареєстрованого в реєстрі за № 1946, 1947, 1948 ОСОБА_2 заповідає ОСОБА_1 належне майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно норм ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В силу п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 77, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» суд ,-

Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешканці АДРЕСА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання законної сили рішення суду для подання заяви про прийняття спадщини за законом за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 24.06.2020 року.

Головуючий В.М. Довжанин