Єдиний унікальний номер справи 368/796/16-ц
Провадження №22-з/824/391/2020
У Х В А Л А

18 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Тімуш Д.І.

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом державної установи «Кагарлицька виправна колонія №115» до ОСОБА_1 , третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ» про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 01 липня 2019 року позов державної установи «Кагарлицька виправна колонія №115» у даній справі задоволений частково; визнано інформацію про Кагарлицьку виправну колонію управління Державної пенітенціарної служби України в місті Києві та Київській області (№115), поширену 20.04.2016 року ОСОБА_1 через мережу інтернет, недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право на недоторканість ділової репутації; стягнуто відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн. та судові витрати в сумі 1921,20 грн.; в решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції скасоване та ухвалене по справі нове судове рішення про відмову в задоволенні позову; стягнуто з позивача на користь відповідача судовий збір в сумі 2881,80 грн.

26.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. В заяві просив поновити пропущений процесуальний строк для подання доказів надання послуг професійної правничої допомоги, залучити детальний опис робіт (надання послуг професійної правничої допомоги) до матеріалів справи та ухвалити на їх підставі додаткове рішення про стягнення з позивача на його користь таких витрат на правничу допомогу. Зазначав, що представники апелянта не були присутні в судовому засіданні 05.03.2020 року, у зв`язку з чим вищевказані документи до закінчення розгляду справи не надали. Хоча законом передбачений 5-денний з дня постановлення рішення по справі строк подачі доказів витрат на правничу допомогу, однак копію постанови апеляційного суду від 05.03.2020 року представник відповідача отримав поштовим листом лише 24.03.2020 року, у зв`язку з чим направив такі документи в 5-денний строк з часу отримання постанови апеляційного суду. В січні 2020 року до апеляційного суду був поданий попередній розрахунок витрат на правничу допомогу, в якому міститься повідомлення в порядку ч.8 ст. 141 ЦПК України про намір в подальшому подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином вважає, що наявні усі підстави для розгляду поданих документів та стягнення таких витрат з позивача шляхом постановлення додаткового рішення по справі.

Дослідивши доводи заявника та матеріали справи, колегія суддів по суті поставленого питання приходить до наступних висновків:

Свої вимоги заявник обґрунтовує двома аспектами (доводами): необхідністю поновити пропущений процесуальний строк для подання доказів надання послуг професійної правничої допомоги та наявністю процесуальних підстав для ухвалення додаткового рішення по справі.

Стосовно строків надання доказів понесення витрат на правничу допомогу.

У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Судове рішення в рамках даної справи постановлене апеляційним судом 05.03.2020 року, спірні документи були направлені до суду 26.03.2020 року.

Свої посилання на можливість поновлення вищевказаного строку заявник обґрунтовує тим, що повний текст постанови Київського апеляційного суду фактично було ним отримано 24.03.2020 року, що в свою чергу з його точки зору дає підстави відрахувати 5-ти денний термін для подачі документів стосовно судових витрат саме з цієї дати. В той же час така позиція заявника не ґрунтується на положеннях процесуального законодавства, оскільки жодними нормами не передбачена можливість поновлення строку, встановленого ч.8 ст.141 ЦПК України.

Окремо колегія суддів звертає увагу на те, що до даних правовідносин не можуть застосовуватися й положення ч.2 ст.354 та ч.2 ст.390 ЦПК України, які передбачають можливість поновлення строку на апеляційне/касаційне оскарження судового рішення в залежності від дати отримання учасником справи повного судового рішення, що оскаржується. Правовідносини, врегульовані даними нормами, за своєю правою природою є зовсім відмінними від положень, які регулюють строки подання до суду доказів понесення судових витрат по справі. Вказані норми передбачають можливість поновлення строку на подачу скарги на судове рішення саме з тих підстав, що для обґрунтованого та змістовного складання скарги скаржник має бути ознайомлений з текстом судового рішення, яке він оскаржує. В той же час для подачі доказів понесення стороною судових витрат текст (зміст) судового рішення жодного значення не має, відтак ставити можливість надання таких документів в залежність від ознайомлення з повним текстом судового рішення жодної підстави немає.

Стосовно наявності процесуальних підстав для ухвалення додаткового рішення щодо стягнення на користь відповідача витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно судових витрат лише у разі, якщо питання про такі витрати при вирішенні справи судом вирішено не було.

При вирішення справи та постановленні рішення по суті спору апеляційним судом було вирішене й питання розподілу судових витрат. При цьому суд надав оцінку позиції відповідача стосовно витрат на правничу допомогу, в результаті чого прийшов до висновку про відсутність підстав для стягнення таких витрат. Таким чином апеляційним судом вже було вирішене питання стосовно витрат відповідача на правничу допомогу, що в свою чергу виключає можливість його повторного вирішення за процедурою ухвалення додаткового рішення по справі.

Усе вищевикладене з точки зору колегії суддів апеляційного суду обумовлює відсутність підстав для задоволення заяви відповідача по справі, у зв`язку з чим, керуючись ст.ст. 141, 270, 367 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько