Справа № 766/1457/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року Херсонській міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання права власності на 1/2 частину майна та зняття арештів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович в якому просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину магазину промислових товарів, загальною площею 188.5 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 0,0091 га., з кадастровим номером: :01:001:0589, яка знаходиться за адерсою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 1;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину майстерні з адміністративними приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину транспортного засобу PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ;

-зняти арешт з Ѕ частини магазину промислових товарів, загальною площею 188.5 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01, накладений в рамках виконавчого провадження № 57799082 постановою від 30.11.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 29205352 (спеціальний розділ);

-зняти арешт з Ѕ частини земельної ділянки, площею 0,0091 га., з кадастровим номером: :01:001:0589, яка знаходиться за адерсою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 1, накладений в рамках виконавчого провадження № 57799082 постановою від 30.11.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 29205600 (спеціальний розділ);

-зняти арешт з Ѕ частини майстерні з адміністративними приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01, накладений в рамках виконавчого провадження № 57799082 постановою від 30.11.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем, номер запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 29205157 (спеціальний розділ);

-зняти арешт з Ѕ частини транспортного засобу PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , накладений в рамках виконавчого провадження № 57799082 постановою від 05.12.2018 року приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 26 листопада 1983 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Шлюб було розірвано за взаємною згодою сторін 03 січня 2020 року. За час перебування у шлюбі подружжям було набуто майно, а саме:

-магазин промислових товарів, загальною площею 188.5 кв.м., який знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 . Право власності під час шлюбу було оформлено на відповідача ОСОБА_2 ;

-земельна ділянка, площею 0,0091 га., з кадастровим номером :01:001:0589, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 . Право власності під час шлюбу було оформлено на відповідача ОСОБА_2 ;

-майстерні з адміністративним приміщенням, загальною площею 374,9 кв.м., які знаходяться за адресом: АДРЕСА_2 . Право власності під час шлюбу було оформлено на відповідача ОСОБА_2 ;

-транспортний засіб PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Право власності під час шлюбу було оформлено на відповідача ОСОБА_2 .

Після розлучення позивачем було направлено лист до відповідача ОСОБА_2 , з наміром визначити частку позивача у праві власності набутого майна під час шлюбу в добровільному порядку, шляхом укладення відповідно цивільно-правових договорів з визначенням частки у праві спільної сумісної власності та оформлення за позивачем права власності на Ѕ частини майна, на що відповідачем було надано лист-відповідь про фактично відмову вчинення цих дій в добровільному порядку.

Майно, яке було набуто під час перебування у шлюбі та є, на переконання позивача, спільною сумісною власністю подружжя, перебуває під арештом в рамках виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2018 року по цивільній справі №766/7277/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за яким позов задоволено повністю - стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21 000,00 тис. доларів США в рахунок відшкодування боргу по розписками, 1 158,08 тис. доларів США три відсотки річних та 10 857,24 тис. доларів США проценти від суми позики.

27.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Д.С. відкрито виконавче провадження №57799082 з примусового виконання вказаного вище рішення суду.

30.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем винесено постанову про арешт майна та про арешт коштів боржника.

04.04.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, в рамках якого описано наступний об`єкт нерухомого майна, а саме: магазин промислових товарів загальною площею 188,5 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 0,0091 га. (кадастровий номер: :01:001:0589; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під магазином) та знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 .

27.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем направлено заявку на реалізацію арештованого майна до Державного підприємства «СЕТАМ». Лот під номером 392298, виставлено 27.11.2019 року на реалізацію. Торги за даним лотом були призначені на 27 грудня 2019 року.

Реалізація даного лоту була зупинена, у зв`язку з поданням позивачем апеляційної скарги на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2018 року по цивільній справі № 766/7277/16-ц та відкриттям провадження по справі ухвалою Херсонського апеляційного суду від 23.12.2019 року.

При цьому, не зважаючи на подання апеляційної скарги на рішення суду, ризик відчуження майна набутого під час перебування у шлюбі та яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на Ѕ частини якого має право власності позивач ОСОБА_1 у відповідності до закону, є значним, а тому дане порушене право підлягає судовому захисту.

Позивач вважає, що є наявний спір про визнання права власності на Ѕ частини майна набутого за спільні кошти під час перебування у шлюбі та усунення перешкод у користуванні та розпорядженні визначеною часткою шляхом зняття арештів з Ѕ частини вищеперерахованого майна, так як відповідач в добровільному порядку відмовився від визначення частки у власності, що було набуто під час шлюбу та є спільною сумісною власністю, а також у зв`язку з тим, що приватним виконавцем неправомірно накладено арешт на все майно, яке зареєстровано за ОСОБА_2 в рамках виконання рішення суду про стягнення з нього заборгованості, а не на Ѕ його частини у відповідності до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України.

Позивач стверджує, що в період перебування у шлюбі, кожен з подружжя вкладав кошти на придбання майна, яке використовувалось у спільній діяльності шляхом запозичень та трудової або підприємницької діяльності. Так, починаючи з 16.07.1982 року по 19.10.2017 року позивач безперервно працювала, чим забезпечувала надходження коштів до сімейного бюджету, що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці, а з 30.07.2018 року позивач здійснювала підприємницьку діяльність.

Майно, яке було набуто подружжям під час шлюбу, було придбано за спільні кошти подружжя та за запозичення, які здійснювала позивач, дане твердження, за позицією позивача, підтверджується наступним:

-по магазину промислових товарів, загальною площею 188.5 кв.м., який знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , право власності на яке оформлено на ОСОБА_2 . Даний об`єкт нерухомого майна було придбано подружжям 29.06.1999 року, шляхом укладення договору купівлі-продажу між Фондом комунального майна м. Херсона та ОСОБА_2 за 18 327,60 грн. Загальна площа даного об`єкта нерухомого майна на 29.06.1999 року складала 69,2 кв.м. Метою придбання даного майна подружжям було використання даного майна у спільній діяльності подружжя, шляхом реалізації відповідного устаткування для тварин та різноманітних кормів для них, що приносило додаткові кошти до сімейного бюджету. В подальшому було проведено реконструкцію даного об`єкта нерухомого майна, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації № ХС33 від 08.04.2014 року за рахунок спільних коштів подружжя, які були запозичені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у ОСОБА_4 на підставі договору про надання безвідсоткової позики від 01 серпня 2013 року на загальну суму 25000 доларів США. В результаті використання запозичених коштів для проведення реконструкції - об`єкт було здано до експлуатації, на підтвердження чого було видано свідоцтво про право власності від 15.05.2014 року з індексним номером 21646896 на магазин промислових товарів з реєстраційним номером нерухомого майна 01 за адресом: АДРЕСА_1 з загальною площею 188.5 кв.м. на ім`я ОСОБА_2 , номер запису про право власності 5654574 від 06.05.2014 року. З урахуванням цих фактів чітко простежується спільна участь подружжя у придбанні даного об`єкта нерухомого майна, подальшого його використання та проведення реконструкції за спільні кошти, а тому позивач у відповідності до положень Сімейного кодексу України має право на рівномірну частку на право власності щодо даного об`єкта нерухомого майна, так як воно входить до складу спільної сумісної власності подружжя, яке було набуто під час шлюбу за спільні кошти подружжя.

-по земельній ділянці, площею 0,0091 га., з кадастровим номером :01:001:0589, яка знаходиться за адерсом: АДРЕСА_1 , право власності на яке під час шлюбу було оформлено на ОСОБА_2 , позивач зазначає, що на даній земельні ділянці знаходиться магазин промислових товарів загальною площею 188,5 кв.м., а тому з урахуванням положень Земельного кодексу України, у разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна до іншої особи то до неї переходять і відповідні права на земельну ділянку на якій розташований відповідний об`єкт. Метою придбання даного майна подружжям було оформленням прав на земельну ділянку, яка знаходиться під магазином промислових товарів, яке в свою чергу використовувалось у спільній діяльності подружжя. Окрім цього, на підтвердження спільної участі у придбанні даного об`єкта нерухомого майна, позивач зазначає, що дана земельна ділянка була придбана подружжям шляхом викупу та послідуючого оформлення договору купівлі - продажу земельної ділянки. З урахуванням того, що право власності на магазин промислових товарів за спільною згодою подружжя свого часу було оформлено на ОСОБА_2 , то й право власності на земельну ділянку, шляхом викупу та укладення договору купівлі - продажу було оформлено на ОСОБА_2 . У відповідності до договору купівлі - продажу земельної ділянки від 03.08.2011 року, вартість земельної ділянки склала 80344,00 гривень. При цьому кошти для придбання даної земельної ділянки були запозичені позивачем у ОСОБА_4 шляхом укладення договору позики від 29.07.2011 року. При цьому позивач зазначає, що ОСОБА_2 надав свою згоду на укладення даного договору позики у відповідності до положень Сімейного кодексу України. В подальшому ОСОБА_1 згідно умов договору позики від 29.07.2011 року було повернуто грошові кошті в розмірі 80344,00 гривень 29.07.2012 року, що підтверджується відповідною розпискою. При цьому позивач зазначає, що у відповідності до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» подружжям 21.05.2013 року було оформлено право власності у відповідності до Закону на земельну ділянку, в результаті чого, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку від 21.05.2013 року з індексним номером 3693351 з кадастровим номером :01:001:0589 та реєстраційним номером нерухомого майна 1, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 та видано витяг з Державного реєстру речових прав з номером запису про право власності 996623 від 30.04.2013 року. З урахуванням цих фактів чітко простежується спільна участь подружжя у придбанні даного об`єкта нерухомого майна, за кошти ОСОБА_1 , а тому позивач у відповідності до положень Сімейного кодексу України має право на рівномірну частку на право власності щодо даного об`єкта нерухомого майна, так як воно входить до складу спільної сумісної власності подружжя, яке було набуто під час шлюбу за кошти ОСОБА_1

-по майстерні з адміністративними приміщеннями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_2 , право власності на яке під час шлюбу було оформлено на ОСОБА_2 , то позивач зазначає, що даний об`єкт нерухомого майна було придбано подружжям 15.02.2010 року на підставі договору купівлі - продажу за 10 000,00 гривень та оформлено на ОСОБА_2 . Метою придбання даного майна подружжям було використання даного майна у спільній діяльності подружжя, шляхом виготовлення відповідного устаткування для тварин, з подальшою його реалізації в магазині промислових товарів. На момент укладення договору купівлі - продажу даний об`єкт нерухомого майна складався з нежитлового приміщення літ. Б, проте в подальшому подружжям було виконано реконструкцію даного об`єкта нерухомого майна, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації № ХС 45 від 18.12.2014 року за рахунок запозичених коштів ОСОБА_1 у ОСОБА_4 шляхом укладення договору позики від 15.07.2014 року на загальну суму 50 000,00 гривень. При цьому позивач зазначає, що ОСОБА_2 надав свою згоду на укладення даного договору позики у відповідності до положень Сімейного кодексу України. В подальшому ОСОБА_1 згідно умов договору позики від 15.07.2014 року було повернуто грошові кошті в розмірі 50 000,00 гривень 20.12.2015 року, що підтверджується відповідною розпискою. В результаті проведення реконструкції у відповідності до кошторису збільшилась площа об`єкта нерухомого майна та з`явились додаткові складові частини об`єкта нерухомого майна, на підтвердження чого 07.08.2015 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно майстерні з адмінприміщеннями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 та видано витяг з Державного реєстру речових прав з номером запису про право власності 8342337 від 24.12.2014 року. З урахуванням цих фактів чітко простежується спільна участь подружжя у придбанні даного об`єкта нерухомого майна за спільні кошти подружжя, подальшого його використання та проведення реконструкції за кошти ОСОБА_1 , а тому позивач у відповідності до положень Сімейного кодексу України має право на рівномірну частку на право власності щодо даного об`єкта нерухомого майна, так як воно входить до складу спільної сумісної власності подружжя, яке було набуто під час шлюбу за кошти ОСОБА_1

-по транспортного засобу PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , право власності на яке під час шлюбу було оформлено на ОСОБА_2 , що підтверджується дублікатом свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 від 22.06.2018 року. Метою придбання даного майна подружжям було використання даного майна у спільній діяльності подружжя, для перевезення та доставки відповідного устаткування для тварин та різноманітних кормів для них між майстернею та магазином промислових товарів, а також доставкою відповідних товарів до магазину промислових товарів, окрім цього даний транспортний засіб використовувався у побуті сім`ї. Позивач зазначає, що даний транспортний засіб було придбано за рахунок спільних коштів подружжя, які були запозичені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у ОСОБА_4 на підставі договору позики від 15.02.2008 року на загальну суму 200 000,00 гривень. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 згідно умов договору позики від 15.02.2008 року було повернуто грошові кошті в розмірі 200 000,00 гривень 20.12.2009 року, що підтверджується відповідною розпискою. З урахуванням цих фактів чітко простежується спільна участь подружжя у придбанні даного транспортного засобу та подальшого його використання за спільні кошти, а тому позивачка у відповідності до положень Сімейного кодексу України має право на рівномірну частку на право власності щодо даного транспортного засобу, так як воно входить до складу спільної сумісної власності подружжя, яке було набуто під час шлюбу за спільні кошти подружжя.

Позивач зазначає, що в період перебування у шлюбі з ОСОБА_2 , набула у спільну сумісну власність вищеперераховане майно, шляхом спільної діяльності подружжя та використання грошових коштів набутих шляхом укладення договорів позики на придбання відповідного майна та подальшого повернення запозичених коштів одноособово з боку позивача та спільно разом с ОСОБА_2 , тому позивач має права власності на Ѕ частину вказаного спільного сумісного майна подружжя і таке право, у зв`язку з його не визнанням та оспорюванням відповідачами, підлягає захисту в судовому порядку, в зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом

Ухвалою суду від 02.03.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 04.06.2020р. закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не заявилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшла заява про розгляду справи без його участі, просив суд розглянути справу підставі доказів наявних в матеріалах справи на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлена належним чином, надала відзив на позовну заяву. Заперечувала проти задоволення позовних вимог. Просила відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог відповідач у відзиві ставить під сумнів реальність укладення договору позики від 01 серпня 2013 року, за яким подружжя Арнаутових позичило у свого сина ОСОБА_5 , які були витрачені на реконструкцію магазину, реальність укладення договору позики від 29.07.2011 року за яким ОСОБА_1 позичила кошти для придбання земельної ділянки, реальність укладання договору позики від 15.07.2014 року за яким ОСОБА_1 позичила кошти для проведення реконструкції майстерні з адміністративними приміщеннями, реальність укладання договору позики від 15.02.2008 року за яким ОСОБА_1 позичила кошти для придбання транспортного засобу. Зазначає, що сам по собі факт придбання майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільною власності подружжя. Вказує, що у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наявне солідарне боргове зобов`язання перед ОСОБА_3 , яке також враховується при поділі майна шляхом поділу цього зобов`язання між подружжям, а тому зняття арешту з майна порушить норми чинного законодавства надасть можливість ОСОБА_2 уникнути відповідальності за взятими на себе зобов`язаннями за договором позики перед ОСОБА_3 .

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. в судове засідання не заявився, надав на адресу суду пояснення щодо позовної заяви в яких зазначив, що відповідно до пункту 3 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідачем ОСОБА_2 інформація про власний майновий стан та майно, яким він володіє спільно з іншими особами, не надавалася.

Матеріали виконавчого провадження не містять документів, які б свідчили про наявність права власності інших осіб на майно, зареєстроване за Відповідачем ОСОБА_2 .

На даний момент рішення суду, яке виконується Приватним виконавцем, відповідачем ОСОБА_2 не виконане, вчиняються виконавчі дії, направлені на фактичне виконання рішення згідно виконавчого документа.

Щодо вимоги позивача про зняття арешту з майна, яке належить відповідачу ОСОБА_2 зазначив наступне.

Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить порядок та підстави для зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до частини 1 вказаної статті Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В свою чергу частина 2 передбачає, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Таким чином арешт з майна боржника знімається виключно за вмотивованим рішенням суду, винесеним за відповідним позовом особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, прийшов до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 26.11.1983 р. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований виконкомом Олександрівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області , актовий запис № 19. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_7 ». ( т.1 а.с.20)

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 03.01.2020р. Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса), актовий запис № 01 шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 розірвано 03.01.2020р. ( т.1 а.с.21)

Згідно договору купівлі-продажу від 29.06.1999р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Ляшук Л.Г. за реєстровим № 689 ОСОБА_9 придбав у Фонда комунального майна м. Херсона приміщення загальною площею 69,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(т.1 а.с.22-25)

В подальшому було проведено реконструкцію даного об`єкта нерухомого майна, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації № ХС33 від 08.04.2014 року , було здано до експлуатації, на підтвердження чого було видано свідоцтво про право власності від 15.05.2014 року з індексним номером 21646896 на магазин промислових товарів з реєстраційним номером нерухомого майна 01 за адресом: АДРЕСА_1 з загальною площею 188.5 кв.м. на ім`я ОСОБА_2 , номер запису про право власності 5654574 від 06.05.2014 року. (а.с.78-80)

Згідно договору купівлі-продажу від 03.08.2011р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Бережною І.О. за реєстровим № 1075 ОСОБА_2 придбав земельну ділянку, площею 0,0091 га., з кадастровим номером :23:002:0142, яка знаходиться за адерсою: АДРЕСА_1 .( т.1 а.с.29-32)

Подружжям 21.05.2013 року було оформлено право власності у відповідності до Закону на земельну ділянку, в результаті чого, було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно земельну ділянку від 21.05.2013 року з індексним номером 3693351 з кадастровим номером :01:001:0589 та реєстраційним номером нерухомого майна 1, яка знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 та видано витяг з Державного реєстру речових прав з номером запису про право власності 996623 від 30.04.2013 року. (а.с.78-80).

Згідно договору купівлі-продажу укладеного 15.02.2010р. посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Зоріною Н.В.. за реєстровим № 337 ОСОБА_2 придбав нежитлові приміщення ( майстерні з адмінприміщеннями: літ.А площею 374,9 кв.м, літ.Б площею 518,6 кв.м., літ.Б1 площею 148,1 кв.м), які знаходяться за адресом: АДРЕСА_2 .( т.1 а.с.33,37,38).

На момент укладення договору купівлі - продажу даний об`єкт нерухомого майна складався з нежитлового приміщення літ. Б, проте в подальшому подружжям було виконано реконструкцію даного об`єкта нерухомого майна, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації № ХС 45 від 18.12.2014 року. В результаті проведення реконструкції у відповідності до кошторису збільшилась площа об`єкта нерухомого майна та з`явились додаткові складові частини об`єкта нерухомого майна, на підтвердження чого 07.08.2015 року було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно майстерні з адмінприміщеннями, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 та видано витяг з Державного реєстру речових прав з номером запису про право власності 8342337 від 24.12.2014 року.(т.1 а.с.77)

Транспортний засіб PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 . Дата реєстрації 22.06.2018р.

В добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 відмовився від визначення частки позивача у праві власності набутого майна під час шлюбу, про що свідчить лист-відповідь про фактично відмову вчинення таких дій в добровільному порядку.( т.1 а.с.81,82)

Зазначене майно, яке є предметом спору, перебуває під арештом в рамках виконання рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 24 вересня 2018 року по цивільній справі № 766/7277/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, за яким позов задоволено повністю вирішено: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 21 000,00 тис. доларів США в рахунок відшкодування боргу по розписками, 1 158,08 тис. доларів США три відсотки річних та 10 857,24 тис. доларів США проценти від суми позики.

27.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем відкрито виконавче провадження № 57799082 з примусового виконання вказаного вище рішення суду.

30.11.2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем винесено постанову про арешт майна та про арешт коштів боржника.

04.04.2019 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника, в рамках якого описано наступний об`єкт нерухомого майна, а саме: магазин промислових товарів загальною площею 188,5 кв. м., що розташований на земельній ділянці площею 0,0091 га (кадастровий номер: :01:001:0589; цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, під магазином) та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

27.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Херсонської області Манікіним Дмитром Сергійовичем направлено заявку на реалізацію арештованого майна до Державного підприємства «СЕТАМ». Лот під номером 392298, виставлено 27.11.2019 року на реалізацію. Торги за даним лотом були призначені на 27 грудня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності.

За загальним правилом застосування презумпції згідно зі ст. 60 СК України полягає в тому, що майно, одержане одним із подружжя як набувачем за договором, що укладений під час перебування набувача в шлюбі, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Особа, яка порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Аналогічні висновки містяться в Постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 553/3370/14-ц та від 18 липня 2018 року у справі № 401/1221/16-ц.

Статтею 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути: будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, другастатті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина другастатті 364 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України).

Частинами 1,2ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Зі змісту п.п. 23,24постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рекомендовано вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Відповідно до ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби.

Ч.3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки спірне майно було придбано сторонами у шлюбі , це майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а та обставина, що воно зареєстроване на одного з подружжя, не позбавляє іншого права на частку в такому майні.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на Ѕ частини спірного майна підлягають задоволенню. Тим більше, що загальна вартість арештованого майна значно перевищує суму боргу за зобов`язаннями перед відповідачкою ОСОБА_3 про що свідчать звіти про оцінку майна. ( т.1 а.с 83, 151, 184)

Що стосується вимог про зняття арештів з Ѕ частини майна, то суд вважає, що в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт на майно, не закінчено. При цьому, в разі реалізація арештованого майна, приватним виконавцем має виставлятися на торги лише те майно, яке належить боржникові, а тому, вимоги про зняття арештів з Ѕ частини майна, на думку суду, заявлені передчасно. Встановивши, що арештоване майно не належить боржникові, виконавець не вправі вчиняти дії щодо його реалізації.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 11-13, 76-81, 223, 263-265, 268, 273, ЦПК України, ст. 368 ЦК України ст. ст.60-61 63,70,71 73 СК України, приймаючи до уваги постанову Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович про визнання права власності на 1/2 частини майна та зняття арештів - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини магазину промислових товарів, загальною площею 188.5 кв. м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини земельної ділянки, площею 0,0091 га., з кадастровим номером: :01:001:0589, яка знаходиться за адерсою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини майстерні з адміністративними приміщеннями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: 01.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частини транспортного засобу PEUGEOT BOXER (тип: спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотоннажний В) 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Рішення може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Суд повідомляє учасникам справи веб-адресу сторінки на офіційному веб-порталі ЄДРСР в мережі Інтернет за якою вони можуть ознайомитися з текстом рішення: «http://www.reyestr.court.gov.ua».

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована: АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_4 ,

Відповідач 1: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Третя особа:Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Дмитро Сергійович, 73003, місто Херсон, вулиця Пилипа Орлика 32

Суддя Я.В. Войцеховська

Повний текст рішення виготовлено 30.06.2020 року