Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Аксьонової О.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 ,заінтересована особа територіальна громада в особі Запорізької міської ради,про встановлення юридичного факту,-

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з серпня 2007 р.до часу відкриття спадщини.

В заяві зазначає,що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ,після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом,до складу спадщини входить нерухоме майно,яке потребує документального оформлення спадкових справ.

Згідно нотаріально посвідченого заповіту ОСОБА_2 від 25.11.2010 р.,заявник ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем до майна померлої,яка інших родичів не мала.

З серпня 2007 р.заявник,постійно мешкаючи разом з ОСОБА_2 ,піклувався про неї, вони вели спільне господарство,підтримували квартиру спадкодавця у належному технічному стані.

До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини заявник звернувся 21.08.2015 р.,вважав,що в силу ст.1268 ЦК України він фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 ,оскільки проживав з нею постійно на час смерті та надалі продовжує мешкати в успадкованій квартирі.

Внаслідок відсутності документального підтвердження його постійного проживання за адресою,де була зареєстрована ОСОБА_2 , нотаріус постановою від 03.09.2018 р.відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою суду від 09.09.2019 р.було відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні під час розгляду справи представник заявника адвокат Колеснікова Т.А.пояснювала,що заявник ОСОБА_1 був зареєстрований в АДРЕСА_1 ,проте фактично з серпня 2007 р. постійно мешкав з ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 .За спільні кошти заявник та ОСОБА_2 оплачували за цією адресою комунальні послуги,вели спільне господарство,у разі хвороби ОСОБА_2 заявник піклувався про неї,на його користь ОСОБА_2 склала заповіт,інших родичів не мала,після смерті ОСОБА_2 він як єдиний спадкоємець організував її поховання. Наразі вирішується питання документального оформлення спадкових прав на нерухоме майно,для чого необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 ,яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на час відкриття спадщини.

Представником заінтересованої особи була подана заява про розгляд справи без його участі та прийняття рішення на розсуд суду.

Всебічно вивчивши обставини справи,допитавши свідків,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як встановлено з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Запоріжжі померла ОСОБА_2 , яка на час смерті була зареєстрована та мешкала в квартирі АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина за заповітом від 25.11.2010 р.,,спадкоємцем якої є заявник ОСОБА_1 .

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав ОСОБА_1 було відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,для дотримання нотаріальної процедури оформлення спадкових прав заявнику необхідно у судовому порядку встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,оскільки заявником нотаріусу не були подані документи, які підтверджують факт сумісного проживання із спадкодавцем за вказаною вище адресою ,його реєстрація є відмінною від адреси проживання із спадкодавцем.

З матеріалів справи суд встановив,що ОСОБА_2 на праві власності належала Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 ,родичів за певним ступенем спорідненості вона не мала.

На підтвердження фактів постійного проживання з померлою ОСОБА_2 ,заявником були надані акт від 27.10.2014 р.,видана ЦОА № 10 про те,що ОСОБА_1 проживає без реєстрації у вказаній вище квартирі з 2007 р.,що підтвердили сусіди ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_5 в суді показала,що вона є донькою заявника ОСОБА_1 ,який зареєстрований у в АДРЕСА_1 ,проте фактично з 2007 р. постійно мешкав з ОСОБА_2 ,оплачував за цією адресою комунальні послуги,поховав ОСОБА_2 ,наразі продовжує мешкати за цією адресою.На його корись ОСОБА_2 склала заповіт на належну їй частину квартири,інших родичів не мала.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в суді показали,що ОСОБА_1 знать з 1997 р.,він був їх сусідом та мешкав у будинку по АДРЕСА_3 ,проте з 2007 р.постійно мешкав за адресою АДРЕСА_2 з бабусею на ім`я ОСОБА_2 ,де продовжує мешкати і в цей час,всі його речі знаходяться за тією адресою.

Згідно свідоцтва про поховання, ОСОБА_1 було здійснено поховання ОСОБА_2 та здійснено оплату інших супутніх послуг.

З матеріалів спадкової справи приватного нотаріуса Кияниці Н.В.№ 45/2015 до майна померлої ОСОБА_2 встановлено,що 21.08.2015 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 ,інші особи про права спадкоємців не заявляли.

Згідно п.23. Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Для заявника встановлення факту постійного проживання має юридичне значення, оскільки надасть змогу реалізувати своє права на оформлення спадщини у встановленому законом порядку.

З урахуванням цих обставин,суд вважає доведеним той факт,про встановлення якого заявлено.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені інші,ніж визначено у ч.1 цієї ж статті,факти, від яких залежить виникнення,зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб,якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права,оскільки вони надають спадкоємцю можливість успадкувати майно(прийняти спадщину),але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Оскільки іншим способом заявник не може встановити факт,від якого залежить виникнення її майнових прав,спір про право відсутній,він обґрунтовано звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту.

На підставі ст.3 СК України,ст.4,18,293,315,319 ЦПК України,суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту -задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_2 з серпня 2007 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко