Номер провадження: 22-ц/813/5609/20
Номер справи місцевого суду: 2-429/09
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

заявник - Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»,

позивач - Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Експерес-Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2019 року у складі судді Буран В.М.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2008 року Акціонерний банк «Експерес-Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №77/05 від 29.11.2005.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.05.2009 позов задоволений.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2018 замінено сторону виконавчого провадження стягувача з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерес-Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2019 року заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання задоволено. Видано дублікат виконавчого листа №2-429/09, виданого 09.06.2009 Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерес-Банк» заборгованості по кредитному договору №77/05 від 29.11.2005 у сумі 509 441,98 грн та витрати по сплаті судового збору у сумі 1730 грн. Поновлено строк для пред`явлення Публічним акціонерним товариством Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» дублікату виконавчого листа №2-429/09, виданого 09.06.2009 Біляївським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерес-Банк» заборгованості по кредитному договору №77/05 від 29.11.2005.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в основу оскарженої ухвали покладено лише інформацію представника заявника про неодноразове звернення до державного виконавця із запитом про отримання інформації щодо стану виконавчого провадження та неотримання банком оригіналів виконавчих листів та постанов державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві, однак журнали вхідної та вихідної кореспонденції за цей період судом не витребувані та не оглянуті в судовому засіданні. Державним виконавцем також не надані будь-які підтверджуючи документи, у зв`язку зі знищенням архівів.

01.06.2020 Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» подало до апеляційного суду відзив на скаргу, в якому просило відмовити в її задоволенні, а ухвалу - залишити без змін. Розгляд справи просило провести за відсутністю його представника.

ОСОБА_2 в судове засідання 16.06.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляв.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Враховуючи викладене, суд вирішив здійснювати розгляд справи за їх відсутністю. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 12.05.2009 позов ПАТ «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Акціонерний банк «Експерес-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 509 441,98 гривень та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1730 грн. Рішення набрало законної сили.

09.06.2009 на виконання рішення від 12.05.2009 у справі № 2-429/09 судом видано два виконавчі листи, стягувачем в якому зазначено ПАТ АБ «Експрес-Банк», та 09.07.2009 постановами державного виконавця Відділу ДВС відкрито виконавчі провадження відносно двох боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу з ВП 31780600 відкритого за виконавчим листом №2-429/09 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , виконавчий лист було повернуто стягувачеві (ПАТ АБ «Експрес-Банк»).

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13.12.2018 замінено сторону виконавчого провадження стягувача з Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експерес-Банк» на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк».

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 1 Закону України N1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 19 листопада 2019 року в цивільній справі 201/14242/17 (провадження N 61-37457св18).

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України "Про виконавче провадження" строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачом і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст. 120 ЦПК України.

Згідно ст. 127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України N 606-XIV від 21.04.99 "Про виконавче провадження", що діяв на час видачі виконавчого листа N 2018/6-345/11 та його повернення 28.03.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1) ч. 1, ч. 2, 3 ст. 23 Закону України N 606-XIV від 21.04.99 "Про виконавче провадження" строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюєтъся. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Згідно з витягом Інформації про виконавче провадження, виконавче провадження щодо ОСОБА_2 було завершене у зв`язку з відсутністю коштів чи майна, за рахунок якого можливо було б здійснити виконання судового рішення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що доказів отримання ПАТ «Акціонерний банк «Експерес-Банк» (правонаступник-ПАТ АКБ «Індустріалбанк») постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві та оригіналу виконавчого листа немає. Тому строк повторного пред`явлення виконавчого листа N2-429/09 до виконання пропущений Банком з поважних причин.

Колегія суддів також ураховує, що згідно з наданими Банком копій Банк цікавився станом виконавчого провадження, про що свідчить заява Банку від 21.09.2015 адресована до Відділу ДВС щодо здійснення запиту в компетентний орган для з`ясування чи нараховується боржнику пенсія. Крім того, 27.04.2017 Банк звернувся до Відділу ДВС з заявою про надання інформації про хід виконання виконавчих дій та для з`ясування чи перебуває на виконанні виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 боргу. Проте, відповіді Відділу ДВС матеріали справи не містять, тому заява про видачу дублікату виконавчого листа судом першої інстанції задоволена також правомірно.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які призвели до неправильного вирішення питання про розгляд заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової про відмову у задоволенні заяви немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 30.06.2020.

Головуючий:

Судді: