Справа №305/2250/19
Провадження по справі 2/305/222/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020. Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючої судді Бліщ О.Б.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі позивачка зареєструвала шлюб 30 листопада 2001 року у виконавчому комітеті Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №16. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні і вихованні. На даний час вони із чоловіком спільно не проживають, оскільки він під час заробітків знайшов собі іншу жінку. Зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дітей, не цікавиться ними та не надає належної допомоги на їх утримання. Позивачка самостійно не має можливості утримувати дітей та надати належний рівень життя та повністю забезпечити їх усім необхідним. Оскільки сторони не дійшли згоди щодо добровільної сплати аліментів, тому вона змушена звернутись до суду. Відповідач інших осіб на утриманні не має, працездатний, постійно знаходиться на заробітках за кордоном, а тому позивачка вважає, що він може сплачувати аліменти. З огляду на викладене, просила суд винести рішення, яким стягувати, щомісячно з відповідача на її користь, аліменти на утримання дітей, а саме сина ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень; дочки - ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень; дочки - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, натомість подала до суду клопотання у якому просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Про час день та місце судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, про причини своєї неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення справи розглядом також не подав. Відзиву на день розгляду справи судом не надав.

Щодо можливості розгляду справи за відсутності відповідача ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимогами ст. 210 ЦПК України регламентовано, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Окрім наведеного, у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання процесуальних строків є складовою принципу юридичної визначеності, який є одним з фундаментальних аспектів верховенства права, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Оскільки провадження у даній справі відкрито на підставі ухвали від 26.12.2019, а підготовче засідання закрито на підставі ухвали суду від 04.03.2020, а тому, з метою дотримання розумних строків при розгляді справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи за відсутності відповідачки.

Так, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що відповідачами у встановлений законом строк відзив не подано, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою ВР України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.11.2001 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Богданської сільської ради Рахівського району Закарпатської області за актовим записом №16. За час спільного проживання у них народилося троє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні і вихованні. На даний час вони із чоловіком спільно не проживають, оскільки він під час заробітків знайшов собі іншу жінку. Зазначає, що відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дітей. З часу припинення спільного проживання, відповідач як батько дітей, не цікавиться ними та не надає належної допомоги на їх утримання. Позивачка самостійно не має можливості утримувати дітей та надати належний рівень життя та повністю забезпечити їх усім необхідним. Вказані обставини позивачка підтверджує довідкою, виданою Богданською сільською радою від 18.11.2019 за № 5869 та актом обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

З цих підстав, суд погоджується із обраним позивачкою способом захисту права своїх малолітніх дітей, шляхом визначення аліментів у твердій грошовій сумі.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідач не надає належної регулярної допомоги для належного утримання малолітніх дітей, є працездатним, інших утриманців не має, протилежного ним суду не доведено.

Враховуючи, обов`язок ОСОБА_2 утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст. 180 Сімейного кодексу України) та з урахуванням положення частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України, майнового та сімейного стану відповідача, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватися з відповідача на утримання його неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_5 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 гривень; дочки - ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 гривень; дочки - ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, що відповідатиме інтересам дітей та є гарантією, визначеною зазначеними вище Законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за позовами про стягнення аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти слід присудити від дня подання позовної заяви, а саме з 06.12.2019.

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області слід стягнути 768,40 грн. судового збору.

В силу ч. 1 п. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 273, 354, 355, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягувати, щомісячно, із громадянина ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень; дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 (одна тисяча чотириста) гривень; дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути, з ОСОБА_2 в спеціальний фонд Державного бюджету України в особі Рахівського районного суду Закарпатської області 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору на рахунок: отримувач коштів - УК у Рахів р/ Рахівський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37862638, банк отримувача ГУДКСУ Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA6007211, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - судовий збір.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду або через Рахівський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 30 червня 2020 року.

Головуюча: Бліщ О.Б.