Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/250/20
Провадження № 2/321/240/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2020 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Машкіної Н.В.,

за участю секретаря - Бородіної І.В.,

позивача Акулова,-

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів Михайлівської об`єднаної територіальної громади Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_6 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини, посилаючись на таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_7 , після смерті якої відкрилась спадщина, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, кадастровий номер: :11:006:0498, які позивач бажає прийняти в порядку спадкування за законом.

Звернувшись до нотаріуса Михайлівського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, позивачу було вказано на пропуск строку на подання заяви про прийняття спадщини.

Вважає, що строк на прийняття спадщини був пропущений ним з поважної причини, оскільки дублікат свідоцтва про смерть матері він отримав лише 22.01.2020 року, а дублікат свідоцтва про його народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з чим, позивач просить визначити йому додатковий строк протягом трьох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилась після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач пояснив, що його матір до дня смерті проживала в житловому будинку АДРЕСА_1 . Позивач також проживав в с. Тимошівка на тій же самій вулиці, що й мати. Про смерть матері йому було достовірно відомо, оскільки він брав участь в її похованні, а приблизно через рік-два встановлював пам`ятник на її могилі. В нього є рідні брати та сестри, а саме: брат - відповідач ОСОБА_4 , брат ОСОБА_8 , який помер, сестра ОСОБА_9 , яка також померла і її спадкоємцем за заповітом є відповідач ОСОБА_5 . Після смерті матері в належному її будинку АДРЕСА_1 ніхто не проживав. Після смерті сестри ОСОБА_9 там почав господарювати її чоловік ОСОБА_6 . До 2020 року позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини через скрутне матеріальне становище, в результаті чого не мав коштів для оформлення документів на спадкове майно. На теперішній час він вирішив прийняти спадщину після смерті матері, оскільки його власні діти виросли і він бажає оселитися в житловому будинку матері. Також, бажає набути право на земельну ділянку.

Представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість. Пояснив, що визначений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини сплинув майже 17 років тому, жодних поважних причин пропуску цього строку позивачем не зазначено. Також відсутня постанова нотаріуса з цього приводу. Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач не надає доказів на підтвердження існування будь-якого майна, яке може бути успадковане у встановленому законом порядку після померлої 12 серпня 2003 рокуОСОБА_7 .

Представник відповідача Михайлівської ОТГ Михайлівського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заперечень проти позовної заяви не мають.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву, у відповідності до якої просить суд в задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у зв`язку з тим, що вказані позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини не є поважними, оскільки не є такими, які б об`єктивно ускладнили реалізацію ним права на спадкування.

Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , яка відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно 22 січня 2020 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 79 років, актовий запис № 55. (а.с.9).

Згідно свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , виданого повторно 18 лютого 2020 року Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), ОСОБА_10 , в графі по батькові стоїть прочерк, народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 21 лютого 1950 року, актовий запис №11, його батьками вказано: батько ОСОБА_11 та мати ОСОБА_7 . (а.с.10).

У відповідності паспорта громадянина України Серії НОМЕР_3 ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Тимошівка, Михайлівського району, Запорізької області, місце проживання з 06.02.1980 року зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 . (а.с.4-5).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_12 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 її батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_7 (а.с. 38).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Тимошівською сільською радою, Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_14 та ОСОБА_12 (на російській мові) уклали шлюб 20.10.1979 ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 39).

У відповідності до рішення Михайлівського районного суду Запорізької області від 20.09. 1988 року, шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_15 було розірвано. (а.с.40).

Згідно свідоцтва про смерть виданого 07 травня 2013 року виконавчим комітетом Тимошівської сільської ради Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с. 41).

Згідно до свідоцтва про народження ОСОБА_16 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 , виданого 30.01.1993 року Тимошівською сільською радою Михайлівського району, Запорізької області її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_15 (на російській мові) (а.с. 36).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Веселівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Запорізькій області 13 липня 2017 року. ОСОБА_17 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб 13 липня 2017 року (а.с. 37).

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.03.2014 року, приватний нотаріус Михайлівського районного нотаріального округу Запорізької області Ворожбянова Л.М. посвідчує, що на підставі заповіту, посвідченого секретарем Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області 22 березня 2013 року, зареєстрованого у реєстрі за №06, дублікат якого видано 31 жовтня 2013 року за реєстровим №618, спадкоємицею зазначеного в заповіті майна ОСОБА_15 , 1959 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , є її дочка - ОСОБА_16 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків: НОМЕР_4 , яка мешкає та зареєстрована в АДРЕСА_3 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: земельної ділянки площею 0,3374 га (нуль цілих, три тисячі триста сімдесят чотири десятитисячних гектара), кадастровий номер земельної ділянки - :11:006:0498, що розташована на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, наданої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавиці на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЗП№099825, виданого Михайлівським районним відділом земельних ресурсів Запорізького обласного головного управління земельних ресурсів 11 серпня 2005 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №16. Вартість спадкового майна складає - 1257,92 грн. (а.с. 42).

Згідно витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 37020114, ОСОБА_16 є спадкоємицею на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку, площею 0,3374 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :11:006:0498, розташованої на території Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, яка залишилася після смерті ОСОБА_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . (а.с.43).

Відповідно до довідки №3 виданої КП «Михайлівське районне архітектурно-планувальне та техінвентаризаційне бюро» 08.01.2020 року, інвентаризаційна вартість житлового будинку, згідно архівних матеріалів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 08.01.2020 року не проводилась, та право власності не зареєстровано. Згідно рішення виконавчого комітету Михайлівської районної ради народних депутатів № 65 від 14.02.1991 року «Про реєстрацію житлового фонду», вказаний житловий будинок значився за ОСОБА_7 . (а.с.11).

При цьому, згідно рішенн я Тимошівської сільської ради Михайлівського району Запорізької області № 8 від 20.05.2013 року надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність в межах с. Тимошівка ОСОБА_6 , зокрема 0,62 га ріллі для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_4 (а.с. 46).

З копії спадкової справи № 12/2020, заведеної Михайлівською державною нотаріальною конторою Запорізької області після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 вбачається, що вона була заведена за заявою спадкоємця за законом першої черги - позивача ОСОБА_4 на підставі його заяви, яка надійшла поштою 31.01.2020 року.

Заяв інших спадкоємців про прийняття спадщини вказана спадкова справа не містить. Крім того, до заяви позивача ОСОБА_4 до нотаріальної контори копії свідоцтва про смерть спадкодавця та свідоцтва про народження спадкоємця не долучені.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1261 УК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини згідно вимогст.1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини передбаченіст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Між тим у пункті 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 міститься роз`яснення, відповідно до якого судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини:

1) юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини;

2) необізнаність особи про наявність спадкового майна;

3) похилий вік;

4) непрацездатність;

5) незнання про існування заповіту;

6) встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину;

7) відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини;

8) несприятливі погодні умови.

Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, з якого вбачається, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, зокрема пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Принцип «правової визначеності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права. Дотримання принципу «правової визначеності» прецедентна практика Європейського суду з прав людини передбачає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_4 як спадкоємець за законом першої черги, проживав зі спадкодавцем в одному населеному пункті та на одній вулиці, достовірно знав про смерть спадкодавця, проте в установлений законом строк до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини не звертався. При цьому, жодної поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач не зазначив і в судовому засіданні не було встановлено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він, з незалежних від нього обставин, не мав можливості у передбачений законом строк звернутися до нотаріальної контори. Також, з дня відкриття спадщини сплинув значний проміжок часу (майже 17 років). Крім того, спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 була заведена нотаріусом 31.01.2020 року саме за заявою позивача про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12,13,81,83,89,141,258-259,263- 265 ЦПК України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№540-IX), -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до Михайлівської об`єднаної територіальної громади Михайлівського району, Запорізької області, місце знаходження: смт.Михайлівка, вул.Центральна, 22, Михайлівського району, Запорізької області, ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , третя особа: ОСОБА_6 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини за законом відмовити.

Дата складання повного судового рішення 26.06.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна