Провадження № 2-о/369/35/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29.05.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Одинцов О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Київ в порядку окремого провадження цивільну справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу.

На обґрунтування своєї заяви заявники зазначили, що між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб.

Від шлюбу заявники мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження від 27 серпня 2014 року, серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження від ІНФОРМАЦІЯ_5 червня 2013 року, серія НОМЕР_2 ).

Фактично шлюбні відносини між заявниками припинені та спільне господарство не ведеться. За таких обставин заявники дійшли згоди, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені, а отже шлюб необхідно розірвати.

Між заявниками досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дітей того з батьків, який проживатиме окремо.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу не буде змінювати прізвище.

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що 21 травня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 140.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

В період шлюбу у заявників народилися син та донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження від 27 серпня 2014 року, серія НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження від ІНФОРМАЦІЯ_5 червня 2013 року, серія НОМЕР_2 ).

Зі змісту заяви вбачається, що заявники не ведуть спільне господарство, на примирення не згодні. Між заявниками досягнуто згоди щодо здійснення ними батьківських прав та визначення місця проживання неповнолітніх дітей.

Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає.

В силу ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України, такий шлюб розривається судом.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись положення ст. ст. 110,109 СК України, ст. ст.10-13, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований 21 травня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 140.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище « ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.С. Пінкевич