Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 177/1619/19
УХВАЛА

Іменем України

25.06.2020 року м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Баранського Д.М., за участю секретаря Поліщук Т.І., розглянув у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

У червні 2020 року відповідачкою ОСОБА_3 та її представником ОСОБА_4 надіслано до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення у зв`язку із цим розгляду справи на іншу дату, а також заяву про передачу справи для розгляду до іншого суду, з тих підстав, що справа належить до підсудності іншого суду.

Дослідивши підстави клопотання та заяви відповідачки та її представника, матеріали цивільної справи, суд доходить до такого висновку.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позов було пред`явлено до Криворізького районного суду Дніпропетровської області.

Предметом позову є вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка на день смерті проживала за адресою: с. Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область.

Позивач у справі є спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_5 за заповітом, посвідченим 12 жовтня 2010 року державним нотаріусом Новгородківської районної державної нотаріальної контори Голобородьком О.В., зареєстрованим у реєстрі за № 1975.

Спадковим майном за цим заповітом від 12 жовтня 2010 року є земельна ділянка площею 6 га, що знаходиться на території Вершино-Кам`янської сільської ради Новгородківського району Кіровоградської області.

Згідно з п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, оскільки предметом цього позову є вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини на нерухоме майно, що знаходиться на території Новгородківського району Кіровоградської області, відповідно цей спір належить до територіальної підсудності Новгородківського районного суду Кіровоградської області.

По суті за цих підстав ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2019 року справу було передано на розгляд до Новгородківського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2019 року у цій справі задоволено самовідвід головуючому судді Рачкелюку Ю.В., оскільки представник позивача є його рідним племінником, тобто з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України.

Розпорядженням голови Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2019 року ОСОБА_6 справу згідно з п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 31 ЦПК України передано до найбільш територіально наближеного Долинського районного суду Кіровоградської області, оскільки єдиному судді у суді задоволено самовідвід.

У жовтні 2019 року справа надійшла до провадження Долинського районного суду Кіровоградської області.

Ухвалою суду від 4 листопада 2019 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року за клопотанням представника позивача замінено первісного відповідача Лозуватську сільську раду Криворізького району Дніпропетровської області на належного відповідача ОСОБА_2 .

Статтею 32 ЦПК України передбачено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Отже, ця справа була у провадженні суду до територіальної юрисдикції якого відноситься розгляд позову.

Однак, у вставному порядку за визначених у законі підстав, справу передано до цього суду, а цей суд у такому випадку є належним судом та зобов`язаний прийняти справу до свого провадження.

З огляду на вищезазначене, заява відповідачки та її представника про передачу справи до іншого суду є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Разом із тим, з метою надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та подання доказів, суд уважає відкласти підготовче судове засідання на іншу дату.

Окремо слід звернути увагу відповідачки та її представника, що раніше ними подавалась заява про передачу справи на розгляд іншого суду з цих самих підстав.

Ухвалою суду від 21 травня 2020 року у такій заяві було відмовлено.

Згідно з п. 11 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

За змістом ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Отже, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин може бути розцінено як зловживання процесуальними правами, а тому слід попередити про неприпустимість вчинення таких дій.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 30, 31, 258-260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення заяву відповідачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 про передачу справи для подальшого розгляду до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Підготовче судове засідання відкласти на 14.00 годину 11 серпня 2020 року.

У судове засідання викликати сторін (їх представників).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Баранський