ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі:

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернулася до суду із даним позовом.

Свій позов мотивує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з серпня 2017 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що відповідач в добровільному порядку кошти на утримання малолітнього сина не надає та не приймає участі у витратах на дитину. Вона власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати сина, проте їй самій це тяжко робити, так як в даний час вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Тому, вона змушена звернутися до суду з даним позовом в якому просити суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позову і до повноліття дитини, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьохрічного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

Позивач в судовому засідання позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити.

Відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 серпня 2017 року у Виконавчому комітеті Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 13, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 виданим 04 серпня 2017 року. (а.с. 3).

Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , що підтверджується Свідоцтвом про його народження Серія НОМЕР_2 виданим 15 листопада 2017 року (а.с. 4).

Син проживає з позивачкою по АДРЕСА_1 та знаходиться на її утриманні, що підтверджено Довідкою про склад сім`ї виданою Борівською селищною радою Фастівського району Київської області за № 619 від 28 квітня 2020 року (а.с.5).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України - розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положення абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, у розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.

Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, а тому повинен відшукати можливість заробітку для належного забезпечення доньки всім необхідним. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення сином повноліття.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 2, ч. 4 ст. 84 СК України).

Враховуючи вищевказане суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти також на непрацездатну дружину з якою проживає малолітня дитина, оскільки перебуває з нею у зареєстрованому шлюбі та має обов`язок забезпечувати сім`ю, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на корить позивача на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 30 квітня 2020 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір за дві позовні вимоги у розмірі 1681 грн. 20 коп..

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 84, 180-183 СК України, 10, 81, 141, 178, 277-279, 258-259, 265, 268, 284, 354, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 30 квітня 2020 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, а саме з 30 квітня 2020 року, і до досягнення сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 20 (двадцять) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт номер НОМЕР_4 виданий органом 3222 21 серпня 2017 року, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , паспорт серія НОМЕР_6 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 08 квітня 1998 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 23.06.2020 р.