Дата документу 06.03.2020
Справа № 334/1007/20
Провадження № 2-н/334/41/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 березня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Турбіна Т.Ф., розглянувши заяву Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник 27.02.2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, в обґрунтування якої зазначив, що останні є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

У заяві зазначає, що особовий рахунок для обчислення нарахувань за надані послуги № НОМЕР_1 у Концерні «МТМ» з 01.09.2018 року відкрито на ім`я ОСОБА_3

Концерн «МТМ» у період з 01.10.2017 року по 31.06.2019 року надав послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у вищевказану квартиру на загальну суму 21612,69 грн. Споживачами за вказаний період не здійснено оплату за отримані послуги, тому станом на 01.07.2019 року сума накопиченої непогашеної заборгованості за вказаний період складає 21612,69 грн. та станом на 01.01.2020 року залишається непогашеною.

За ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суб`єктами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальнихпослуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Тобто, суб`єктом Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є й власник.

У разі коли житлове приміщення належить декільком особам на праві приватної власності, то належними відповідачами за позовами про стягненню заборгованості за комунальні послуги є саме власники житлового приміщення, учасниками правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ці особи (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Заявником при зверненні з відповідною заявою до суду було надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 174086636 від 17.07.2019 року, згідно якої на підставі свідоцтва про право власності 961/257-431 БП, виданого 13.10.1993 року адміністрацією Запорізького трансформаторного заводу державної корпорації «Запоріжтрансформатор», квартира АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належала по 1/3 частині кожному: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Також, згідно вказаної Інформаційної довідки, право власності на 1/3 частину квартири, що належала ОСОБА_4 , в реєстрі прав на нерухоме майно погашено 25.06.2019 року.

Разом з тим, ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кашпуровою Ю.В. з 08.07.2019 року є власником 1/3 частини вищевказаної квартири.

Згідно ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщозаявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3х відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до статті 163 ЦПК України в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З наданої суду заяви вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, оскільки заявником не було надано відомостей, що ідентифікує особу боржника ОСОБА_2 , а саме;: реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, чи дату народження, задля можливості суду самостійно звернутись до ГУ ДФС України в Запорізькій області з запитом про надання таких відомостей.

Крім того, заявник просить стягнути з відповідачів заборгованість за період з 01.10.2017 року по 31.06.2019 року, в той час як ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 набув лише 08.07.2019 року.

Зазначені обставини свідчать про те, що існує підстава для відмови у видачі судового наказу, заява подана з порушенням вимог ст. 163 УПК України, таким чином відповідно до ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу повинно бути відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163, 165 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Концерну «Міські теплові мережі» про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Турбіна Т. Ф.