гСправа № 358/541/20 Провадження № 2/358/404/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Богуславського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зняти арешт з належного їй майна, який накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 25 травня 2011 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11209852 від 25 травня 2011 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження накладеного на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 25 травня 2011 року, щодо майна ОСОБА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона восени 2019 року звернулася до приватного нотаріуса для укладення договору купівлі-продажу належної їй квартири АДРЕСА_1 і під час перевірки майна, їй було повідомлено про перебування квартири під арештом, який був накладений постановою державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О.

Під час ознайомлення із виконавчим провадженням було з`ясовано, що постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 25 травня 2011 року було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-161/11 виданого Богуславським районним судом Київської області від 18.04.2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 44649 гривень 87 копійок.

На підставі постанови від 25. 05.2011 року державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника в сумі 44649 грн. 87коп. та внесено відомості про дане обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний № 11209852.

В послідуючому постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 29.09.2016 року виконавчий лист №2-161/11 було повернуто стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Крім того, актом про припинення зобов`язань від 26 липня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» було прощено борг та встановлено, що позичальник є таким, що виконав свої зобов`язання за основним договором в повному обсязі.

Посилаючись на положення ст.ст. 317, 321, 391 ЦК України та ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» позивачка просить позов задовольнити, оскільки наявність накладеного арешту на майно, який не виключений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис № 11209852 від 25 травня 2011 року, перешкоджає їй в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм нерухомим майном, а тому право позивачки підлягає судовому захисту шляхом зняття арешту з майна.

Представник позивачки ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача Ульвак О.О. подав до суду заяву, в якій позов визнав і просить розглянути справу без його участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи із наступних підстав.

Із копії постанови старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 25 травня 2011 року вбачається, що державним виконавцем було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №2-161/11 виданого Богуславським районним судом Київської області від 18.04.2011 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 44649 гривень 87 копійок.

Із копії постанови від 25.05.2011 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження вбачається, що державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 в межах суми стягнення 44649 грн. 87коп.

Витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний № 11209852 від 25.05.2011, підтверджується що на майно боржника ОСОБА_1 накладено арешт в межах суми стягнення 44649 грн. 87коп.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 29.09.2016 року виконавчий лист №2-161/11 було повернуто стягувачу ПАТ «Універсал Банк» та припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Із копії акту про припинення зобов`язань від 26 липня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Універсал Банк» вбачається, що боржнику було прощено борг та встановлено, що позичальник ОСОБА_1 є такою, що виконала свої зобов`язання за основним договором в повному обсязі.

Таким чином, станом на сьогодні ОСОБА_1 не являється боржником перед ПАТ «Універсал Банк», а також вона не являється стороною виконавчого провадження, а тому захист прав позивачки можливий в порядку цивільного судочинства на підставі наступних положень матеріального закону.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 391 ЦК України, передбачено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За правилами статті 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Оскільки виконавче провадження завершене, то в даному випадку необхідно керуватись частиною п`ятою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що для захисту законних прав позивачки на її нерухоме майно, необхідно зняти арешт, який накладений на майно боржника ОСОБА_1 в межах суми стягнення 44649 грн.87коп. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції від 25 травня 2011 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11209852 від 25 травня 2011 року про арешт нерухомого майна та заборони його відчуження накладеного на підставі вищевказаної постанови державного виконавця.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 11, 200, 206, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт з належного ОСОБА_1 майна, який накладений постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 25 травня 2011 року.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 11209852 від 25 травня 2011 року про арешт нерухомого майна в межах суми стягнення 44649 грн. 87коп. та заборони його відчуження накладеного на підставі постанови старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Богуславського районного управління юстиції Ульвака О.О. від 25 травня 2011 року, щодо майна ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: суддя М. Б. Тітов