Справа № 305/2080/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

11 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Куштана Б.П.,

за участі секретаря Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рахівського районного суду від 04 лютого 2020 року (головуючий суддя Тулик І.І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Білинської сільської ради Рахівського району про визнання незаконним та скасування рішення сесії та протоколу засідання земельної комісії, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Білинської сільської ради Рахівського району, у якому, з урахуванням уточнень, остаточно просив:

1) відмінити рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протокол засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014;

2) зобов`язати Білинську сільську раду терміново прbвести у законно належний порядок власності і користування земельні ділянки в усіх трьох сусідах - ОСОБА_2 , Підмалівський, Молдавчук, а де потрібно - дороги і прибудови звільнити земельну ділянку;

3) стягнути з Білинської сільської ради судовий збір та частину матеріальних витрат ОСОБА_1 в сумі 78000 гривень. В подальшому позивач подав заяву, в якій визначив розмір відшкодування судового збору та проїзду у суди в м. Ужгород, м.Київ, м. Рахів в сумі 27000 гривень (а.с. 13).

За заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 указаним рішенням Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 затверджено протокол засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014 та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність без підпису із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 .

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що неодноразово звертався до відповідача щодо упорядкування, приведення в законне існування і користування земельних ділянок у його сусіда ОСОБА_3 , де не було зовсім ніяких документів на ділянку. Останній самовільно зайняв земельну ділянку у держави, та ще й до того незаконно пригородив земельну ділянку позивача у розмірі два метри. Вказував, що громадянка ОСОБА_5 незаконно зайняла у неузгодженому місці, та пригородила земельну ділянку позивача. Сільська рада свідомо пішла на підлі, злочинні поступки: підробку документів на право власності ділянок цим сусідам, таємно без відома позивача, погоджень та його підпису. Сільська рада свідомо проводила зволікання та не бажання справедливо, законно привести у порядок земельні ділянки у кожного законне право.

Позивач вважає, що такі протизаконні дії сільської ради є порушенням законів і передбачають кримінальну відповідальність за незаконну підробку документів та написання недостовірних даних у протоколі земельної комісії та рішення сесії, де йому нанесено суттєвої шкоди, яка проявляється у витратах на проїзд до судів м. Ужгород, м.Києва, добові, канцелярські витрати, витрати на оплату написання заяв.

Позивач вважає, що сільська рада не мала права видавати рішення №525, в той час, як є потерпіла людина, і їй нанесено суттєвої шкоди. А у Підмалівського зовсім не було ніяких документів на ділянку. Він самовільно (украв) зайняв, та ще і ділянку позивача пригородив. Позивач зробив горизонтальну зйомку земельної ділянки, як виглядає фактично, де видно, що у нього 0,065 га, у Підмалівського 0,11 га, у Молдавчук 0,13 га. Коли ОСОБА_5 пригородила собі дорогу загального користування біля потоку, то сільрада рішенням відновила, щоб кожне дворогосподарство зробило собі під`їзд. Але Підмалівському захотілося дорогу прямо собі на поріг через його двір біля стіни, вікна його житлового будинку, в той час як є місця в другій стороні. Та ще, крім того пригородив два метри вздовж його ділянки. А ОСОБА_6 пригородила на куті ділянки його. Все це рішенням суду повинно бути усунено.

Посилаючись на дані обставини, ОСОБА_1 просив його позов задовольнити.

Рішенням Рахівського районного суду від 04 лютого 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На це рішення подав апеляційну скаргу ОСОБА_1 . Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що справу розглянуто місцевим судом несправедливо, рішення суду ґрунтується на припущеннях; на переконання ОСОБА_1 , ним надано до суду документи, що підтверджують його право власності та користування земельною ділянкою площею 0,07 га, межі якої є виділені; сусід ОСОБА_3 самовільно зайняв земельну ділянку без документів; вказує, що рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протокол засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014 є незаконними, а тому їх слід відмінити; також слід зобов`язати Білинську сільську раду терміново упорядкувати усі земельні ділянки, а де треба знести прибудови; зазначає, що за рахунок Білинської сільської ради слід відшкодувати матеріальні витрати в сумі 128 000 грн за весь період.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що, відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності представника Білинської сільської ради.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи пеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до приписів ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

А згідно з ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 23, 26).

Рішенням Білинської сільської ради народних депутатів 11-ї сесії 22-го скликання від 24.02.1992 ОСОБА_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , надано у довічне успадковуване володіння земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,07 га (а.с. 22).

З матеріалів справи вбачається, що мешканці АДРЕСА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зверталися із заявами щодо відведення їм у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд без підпису із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 , мешканцем АДРЕСА_3 )

Згідно протоколу засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014 цією комісією запропоновано сесії сільської погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на території АДРЕСА_2 без підпису із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 , мешканцем АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Рішенням Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 затверджено протокол засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014 та надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність без підпису із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 (а.с. 10).

Встановлено, що раніше, у червні 2016 року, ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Білинської сільської ради про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого на ім`я ОСОБА_3 .

За результатом розгляду такого спору рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 20.10.2016 у справі № 305/1047/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 21.12.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.11.2017, у позові ОСОБА_1 до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку відмовлено (а.с.33-40).

Вказаними рішеннями встановлено, що ОСОБА_1 державний акт на право власності на земельну ділянку чи право користування земельною ділянкою не виготовляв та не отримував, межі його земельної ділянки в натурі не встановлювалися (а.с. 38).

Також ними встановлено, що рішенням Білинської сільської ради від 23.04.2015 № 558 земельну ділянку площею 0,07 га, розташовану в АДРЕСА_2 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, надано у спільну сумісну власність ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Земельна ділянка, яку використовує ОСОБА_1 , межує із земельними ділянками, зокрема ОСОБА_3 і ОСОБА_5 .

Відповідно до рішення Білинської сільської ради від 02.12.2010 № 22 на земельній ділянці ОСОБА_1 визначено дорогу загального користування для під`їзду до житлових будинків № № 245 «б», 246, 247, 248, 249 в с. Білин.

Також встановлено, що ОСОБА_1 також звертався до суду із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в якому просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом відновлення меж ділянки з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , заборонити прохід ОСОБА_3 через його земельну ділянку, що поряд 1 метр від його житлового будинку АДРЕСА_1 та відновити попри потік ґрунтову автомобільну дорогу, пригороджену ОСОБА_5 .

За результатом розгляду такого спору рішенням Рахівського районного суду від 14.03.2012 у справі 709/1000/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 04.05.2012, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовлено.

У справі що розглядається, встановлено, що ОСОБА_1 , обравши відповідачем Білинську сільську раду, пред`явив, зокрема, позовну вимогу про відміну (скасування) рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протоколу засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014.

На обґрунтування цієї вимоги позивач зазначав, що йому належить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,07 га у с. Білин Рахівського району № 248, посилався на порушення свого речового права самовільним захопленням частини ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

При цьому позивач не надав належних і допустимих доказів, що йому на праві власності чи користування належить зазначена земельна ділянка; не довів, що йому виготовлено чи ним отримано державний акт на право власності чи право користування земельною ділянкою; не довів, що межі його земельної ділянки встановлювалися в натурі; не довів, що здійснено державну реєстрацію права власності чи користування на земельну ділянку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Тобто право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені.

Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і позов її до задоволення не підлягає.

Звернувшись із позовними вимогами про відміну (скасування) рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протоколу засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014, вказавши відповідачем виключно Білинську сільську раду, позивач не довів наявність свого порушеного цивільного права, за захистом якого звернувся до суду, не довів яким чином порушує його права рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протокол засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014 та що порушником його прав є виключно обраний ним відповідач - Білинська сільська рада.

Також ОСОБА_1 не довів, що обраний ним спосіб захисту повинен захистити його право, котре, за його твердженням, полягає у перешкодах, здійснених самовільним захопленням частини ділянки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Зокрема, набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно - починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою (відведення), який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою (відведення), та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування.

Рішення про надання дозволу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

При цьому, за встановленої чинності державного акту на землю, виданого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та, відповідно, рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність земельної ділянки, прийнятого на підставі розроблених технічних матеріалів та документів, вимога позивача у цій справі про відміну (скасування) рішення Білинської сільської ради Рахівського району № 525 від 22.12.2014 та протоколу засідання земельної комісії Білинської сільської ради №28 від 18.12.2014, якими надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність без підпису із сусіднім землекористувачем ОСОБА_1 , попри те, що така вимога не відповідає способам захисту прав, встановленим чинним законодавством та сама по собі не сприяє ефективному відновленню прав, є необґрунтованою, а висновок місцевого суду про відмову в її задоволенні є правильним.

Позивач, заявивши вимогу про скасування рішення органу місцевого самоврядування та протоколу, що стосуються ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не врахував обставин набуття у власність земельної ділянки останніми, посилаючись на порушення свого речового права позивач не пред`явив вимог із відповідним обґрунтуванням саме до власника (власників), визначивши відповідачем лише Білинську сільську раду.

По суті, позов пред`явлено із невизначеними вимогами (невизначеним предметом) і не до всіх осіб, прав і обов`язків яких, за наведених обставин, він стосується і які з огляду на це повинні мати можливість захищатися від позову, позицію позивача щодо того, хто саме повинен відповідати за позовом, не можна вважати належно визначеною.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Білинської сільської ради терміново провести у законно належний порядок власності і користування земельні ділянки в усіх трьох сусідів ОСОБА_2 , Підмалівський, Молдавчук, а де потрібно - дороги і прибудови звільнити земельну ділянку, а також щодо стягнення шкоди у вигляді понесених витрат є необґрунтованими та безпідставними, оскільки позивач не довів наявність свого порушеного цивільного права, не підтвердив належними і допустимими доказами обставин на обґрунтування таких вимог.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач ОСОБА_1 не визначився з фактичними та правовими підставами свого позову, з його предметом та з колом осіб, які повинні брати участь у справі, зокрема, хто має бути відповідачами у справі.

За таких обставин, рішення місцевого суду постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рахівського районного суду від 04 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 червня 2020 року.

Головуюча:

Судді: