Справа № 161/9781/20
Провадження № 2/161/2659/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

19 червня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судових засідань Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Тертичного Юрія Вікторовича про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Тетяна Олексіївна, про визнання договору дарування недійсним (фіктивним), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Тертичного Ю.В. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О., про визнання договору дарування недійсним (фіктивним).

Одночасно зі зверненням до суду з таким позовом адвокат Тертичний Ю.В. в інтересах ОСОБА_1 подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження ОСОБА_3 та іншим третім особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, що належить на праві власності , а саме: квартири АДРЕСА_1 , а також шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 . Заяву обґрунтовує тим, що на теперішній час у власності ОСОБА_3 є нерухоме майно, а саме: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яку він має намір відчужити. Про намір на відчуження вказаної квартири може свідчити ухилення ОСОБА_3 від виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2020 року про стягнення заборгованості за договорами позики в сумі 50 448,18 доларів США. На думку заявника, не здійснення дій по забезпеченню позову може в подальшому утруднити реальне виконання рішення в цій справі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Правова природа арешту майна, вчиненого у зв`язку із провадженням в цивільній справі, полягає у обмеженні права розпорядженні ним (продаж, дарування, відчуження в інший спосіб, укладення інших правочинів), при цьому за власником зберігається право користування. Таке обмеження допускається, якщо воно передбачено законом і є обґрунтованим.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що позивач, звертаючись до суду з відповідним позовом, просить визнати недійсним договір дарування квартири з підстав його фіктивності. Договір укладено між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 січня 2020 року. Предметом оспорюваного договору виступає квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Саме щодо вказаного нерухомого майна позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення на нього арешту та встановлення заборони та його відчуження. Право приватної власності ОСОБА_3 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Суд також враховує, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення в цій справі.

Забезпечення позову спрямоване перш за все проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи, зокрема може відчужити майно, а тому підставою забезпечення позову є саме обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.мотивів, враховуючи предмет позову та суб`єктний склад спірних правовідносин, обґрунтування позову та заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 149-150, 153, 244, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження ОСОБА_3 та іншим третім особам за його дорученням вчиняти дії щодо відчуження або розпорядження нерухомим майном, а саме: щодо квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Накласти арешт на квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) для забезпечення виконання ухвали та вжиття заходів, передбачених даною ухвалою.

Про результати виконання ухвали повідомити Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук