КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3377/19
Провадження № 2/488/381/20 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

в складі : судді Лазаревої Г.М.,

при секретарі Криницької Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Банк "Дельта Банк" про захист прав споживача, визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про захист прав споживача та визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими. Зазначала, що 26.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та нею був укладений кредитний договір № 1401/0908/71-040, згідно якого банк надав кредит у розмірі 42700 дол США за строком користування до 25.09.2033 року та зі сплатою за користування кредитними коштами 11,9% річних.

На забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором 26.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1401/0908/71-040-Р-1, за яким останній зобов`язався відповідати солідарно з позичальником за належне виконання нею кредитних зобов`язань.

В той же день з тією ж метою між сторонами кредитного договору було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим №6782, за умовами якого ОСОБА_1 надала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Зв`язку з тим, що позичальник не виконав зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором, відповідач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до позивачки та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 28.07.2015 року визначена на загальну суму 452522,69 грн.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року позов банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений частково. Стягнуто на користь банку з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 26.09.2008 року № 140/0908/71-040, яка станом на 28.07.2015 року визначена на загальну суму 452522,69 грн. та судові витрати. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 було відмовлено.

Після вступу рішення суду в законну силу за заявою банку приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. 13 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку відповідно до рішення суду 452522,69 грн. та судових витрат. 31 січня 2019 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з повною сплатою боржником боргу.

У травні 2019 року позивач звернулась до банку з проханням зняти обмеження із квартири, яка перебуває в іпотеці. Листом від 20.06.2019 року відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що станом на 20.06.2019 року мається заборгованість за кредитом у розмірі 11507,77 дол США, яка складається з 3530,67 дол США заборгованість за основною сумою кредиту; 7977,10 дол США заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом; 88478,02 грн. пеня; 22489,45 грн.- штраф.

Позивака вважає дії відповідача по нарахуванню заборгованості після звернення до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та погашення нею заборгованості незаконними. Також посилається на те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який проводить процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» з 02.10.2015 року, не має права нараховувати відсотки за договорами кредиту та пені при ліквідації банку.

Просила визнати кредитні зобов`язання припиненими у зв`язку з повним виконанням, проведеним належним чином, а також визнати іпотеку за іпотечним договором від 26.09.2008 року припиненою. Зняти заборону відчуження нерухомого майна та вилучити з реєстру запис за № 16427507 про обтяження нерухомого майна у зв`язку з іпотекою.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступні обставини.

26.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1401/0908/71-040, згідно якого банк надав кредит у розмірі 42700 дол США зі строком користування до 25.09.2033 року та зі сплатою за користування кредитними коштами 11,9% річних. Відповідно до п.3.8, 3.9 кредитного договору банк має право на дострокове повернення кредиту та сплати процентів у разі порушення позичальником умов договору, зокрема порушення строку платежів. У такому разі вважається, що строк виконання позичальником своїх зобов`язань настав на десятий календарний день після дня направлення банком позичальнику повідомлення про зміну умов цього договору.

На забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором № 1401/0908/71-040 від 26.09.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки №1401/0908/71-040-Р-1, за яким останній зобов`язався відповідати солідарно з позичальником за належне виконання нею кредитних зобов`язань.

В той же день з тією ж метою між сторонами кредитного договору було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. за реєстровим №6782, за умовами якого ОСОБА_1 надала в іпотеку належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_1 , що складається з двох житлових комнат, загальною житловою площею 28,9 кв.м. та підсобних приміщень, загальною площею всієї квартири 41,9 кв.м.

На підставі договору іпотеки від 26.09.2008 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. була накладена заборона відчуження нерухомого майна, яке є предметом цього договору іпотеки, про що до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено відповідний запис № 16427507 від 26.09.2008 р.

У зв`язку з тим, що позичальник не виконала зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором, відповідач у вересні 2015 року звернувся до суду з позовом до позивачки та поручителя про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка станом на 28.07.2015 року визначена на загальну суму 452522,69 грн.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року позов банку до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений частково. Стягнуто на користь банку з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 26.09.2008 року № 1401/0908/71-040, яка станом на 28.07.2015 року визначена на загальну суму 452522,69 грн., з яких 373642,33 грн. тіло кредиту, 78880,37 грн. відсотки. та судові витрати. У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 було відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Після вступу рішення суду в законну силу за заявою банку приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. 13 грудня 2018 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку відповідно до рішення суду від 06.12.2017 року 452522,69 грн. та судових витрат. 31 січня 2019 року виконавче провадження було закінчено у зв`язку з повною сплатою божником боргу, про що винесена постанова приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О.

У травні 2019 року позивач звернулась до банку з проханням зняти обмеження із квартири, яка перебуває в іпотеці. Листом від 20.06.2019 року відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на те, що станом на 20.06.2019 року мається заборгованість за кредитом у розмірі 11507,77 дол США, яка складається з 3530,67 дол США заборгованість за основною сумою кредиту; 7977,10 дол США заборгованість за нарахованими відсотками за кредитом; 88478,02 грн. пеня; 22489,45 грн.- штраф.

Звертаючись до суду, позивач вказує, що її зобов`язання за кредитним договором припинилось у зв`язку із належним виконанням умов цього договору, а тому іпотека за договором іпотеки також є припиненою, як похідне зобов`язання від основного, що у свою чергу, має наслідком зняття заборон відчуження нерухомого майна позивача та вилучення записів про накладення цих заборон з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Вирішуючи спір по суті та перевіряючи доводи сторін, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

У ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотека відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

При цьому основним зобов`язанням є зобов`язання боржника за договором позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також інше зобов`язання, що виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

За змістом ст. 17 цього Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; визнання іпотечного договору недійсним. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 263 УЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 та в постанові від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц зробила висновки про правильне застосування норм права: право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання (п.91).

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Постановою КСЦ Верховного Суду від 17.10.2018 р. по справі №308/10886/15 зазначається, що особи, зокрема, позичальник та поручитель належним чином виконали свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку з фактичним повним виконанням судового рішення про дострокове стягнення з позичальника та поручителя всієї суми заборгованості за цим договором, у зв`язку із чим таке зобов`язання припинилось на підставі статті 559 ЦК України, внаслідок чого припинилось право застави (іпотеки).

Постановою КЦС Верховного Суду від 20.02.2019 №758/13462/15-ц зазначається, що після звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінюється порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору у повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки. Проте такі вимоги банком до позивачів не заявлялись. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства, судову практику та встановлені фактичні обставини у справі, зокрема, припинення зобов`язань позивачки перед відповідачем за кредитним договором від 26.09.2008 року № 1401/0908/71-040 шляхом сплати суми, зазначеної в рішенні Корабельного районного суду м. Миколаєва від 06.12.2017 року, суд вважає, що основне і похідне зобов`язання у вигляді іпотеки за іпотечним договором у позивачки перед відповідачем припинились.

Свого права на стягнення платежів на підставі статті 625 ЦК України ПАТ «Дельта Банк» не реалізувало.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання припиненими кредитних зобов`язань та договору іпотеки є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

У зв`язку з цим, позивачем заявлено також вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна, що перебуває у власності позивачки ОСОБА_1 , накладеної приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. та про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису № 16427507.

Частина 1 ст. 316 ЦК України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1).

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як вже зазначалось вище, згідно з ч. 3 ст. ст. 17 Закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок), в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Тобто разом з припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, так як всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні.

Отже, з державною реєстрацією відомостей про припинення іпотеки (припинення обтяження нерухомого майна іпотекою) підлягають державній реєстрації і відомості про зняття заборони відчуження, накладеної під час посвідчення такого нотаріального договору та вилучення запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача (ч. 5 ст. 43 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень").

Пунктом 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року передбачено, що нотаріус знімає заборону відчуження майна, зокрема, при одержанні повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду.

Таким чином, суд зазначає, що вимоги про визнання договору іпотеки припиненим, зняття заборони відчуження майна та вилучення записів з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є взаємопов`язаними та такими що витікають одна з одної, а тому не потребують встановленню додаткових зобов`язань для будь-якої із сторін чи третіх осіб.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про зняття заборони відчуження нерухомого майна, належного позивачці, накладені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. згідно із записом № 16427507 від 26.09.2008 р. на підставі договору іпотеки та вилучення вказаного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 31-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстраційні дії на підставі рішень судів проводяться виключно на підставі рішень, отриманих у результаті інформаційної взаємодії Державного реєстру прав та Єдиного державного реєстру судових рішень, без подання відповідної заяви заявником.

За правилами ст.142 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. Розмір судового збору становить 3073,60 грн. (768,40 х 4).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» про визнання кредитних зобов`язань, договору іпотеки припиненими, зняття заборон відчуження, вилучення записів з реєстру задовольнити.

Визнати припиненими кредитні зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором від 26.09.2008 року № 1401/0908/71-040 перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" у зв`язку із повним виконанням, проведеним належним чином.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 26.09.2008 року укладеним між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк» і ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., реєстровий № 6782.

Зняти заборону відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 , накладену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., по договору іпотеки від 26.09.2008 року за № 16427507.

Вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 16427507 від 26.09.2008 р. про накладення заборони на відчуження нерухомого майна ОСОБА_1 .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в дохід держави судовий збір в розмірі 3073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач:ПАТ "Дельта Банк", , 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б.

Суддя Г.М. Лазарева