Р. С. З. № 9
У Х В А Л А

про відкриття провадження у цивільній справі

30 червня 2020 року суддя Маньківського районного суду, Черкаської області І.Д.Калієвський, розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаська область, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та визнання права на забудову,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача та третьої особи про визнання права власності на майно та визнання права на забудову.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області у віці 86 років помер позивача батько ОСОБА_3 , про що 20.04.1976 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №8, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 20.04.1976 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області.

Довідка Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року №198, яка була надана ОСОБА_4 , представнику за довіреністю ОСОБА_1 для оформлення спадщини, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області помер ОСОБА_3 , який проживав по АДРЕСА_1 і був зареєстрований (згідно по господарських книг, що знаходяться в архіві Добрянської сільської ради).

На момент смерті ОСОБА_3 проживав (згідно запису по господарської книги, що знаходиться в архіві Добрянської сільської ради) зі своєю дружиною ОСОБА_5 . Заповіти від імені ОСОБА_3 , відсутні.

Спадкоємцем за законом залишилась дочка - ОСОБА_1 , позивач по справі.

Аналогічна інформація наведена у довідці Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.06.2020 року №388.

ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Добра Маньківського району Черкаської області у віці 84 років померла позивача мати ОСОБА_5 , про що 16.11.1979 року в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за №26, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.11.1979 року Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області.

Довідка Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року №197, яка була надана ОСОБА_4 , представнику за довіреністю ОСОБА_1 для оформлення спадщини, підтверджує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ( місяць 10 замість 11 вказано очевидно помилково) в селі Добра Маньківського району Черкаської області померла ОСОБА_5 , яка проживала по АДРЕСА_1 і був зареєстрована (згідно по господарських книг, що знаходяться в архіві Добрянської сільської ради). З ким проживала ОСОБА_5 на момент своєї смерті Добрянській сільській раді невідомо. Заповіти від імені ОСОБА_5 , відсутні.

Спадкоємцем за законом залишилась дочка - ОСОБА_1 , позивач по справі.

Аналогічна інформація наведена у довідці Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 17.06.2020 року №387.

Після смерті позивача батька ОСОБА_3 і матері ОСОБА_5 на час смерті залишилось спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з вищевказаних довідок сільської ради, у вказаному будинку за життя батько і мати проживали і за ними він рахується у по господарських книгах. На даний час вулиця Горького перейменована на вулицю Молодіжна згідно рішення Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 18.02.2016 року «Про перейменування вулиць та провулків в с. Добра».

З плином часу будинок поступово руйнувався, і на даний час фактично залишилось його залишки, які у формальному визначенні будівельних норм вважаються незавершеним будівництвом. При цьому, дане майно знаходиться на території земельної ділянки в межах садиби, належної за життя її батькові та матері. Однак, навіть це майно входить до складу спадщини та вона має право на нього як спадкоємиця 1 черги за законом.

Наскільки позивачу відомо, на дане майно був відсутній правовстановлюючий документ, який не видавався. При цьому, хоча правовстановлюючий документ не було отримано батьками за життя, право власності на майно було набуто згідно чинного на той час законодавства.

Так, право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Набуття права власності на час даних правовідносин регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року №8502-ІІ, і прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно зі статтею 1 Указу від 26 серпня 1948 року кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26 серпня 1948 року визначав, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26 серпня 1948 року та Постановою від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування ним його з додержанням вимог цих актів законодавства.

Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі №6-137цс13 від 18 грудня 2013 року.

Разом з тим, наявність та належність спадкового майна підтверджується як інформацією, наведеною у вказаних довідках Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року №198 та №197, якими підтверджується, що батько і мати проживали в житловому будинку по АДРЕСА_1 , так і іншою нижче вказаною інформацією.

Так, з метою оформлення спадкових прав позивача представник ОСОБА_4 звернулась до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області із відповідною заявою від 25.02.2020 року про надання довідки для оформлення спадщини (спадкової довідки), яка необхідна для пред`явлення до нотаріальної контори. Також цією ж заявою просила надати виписку з по господарських книг для оформлення технічної документації (проведення технічної інвентаризації з виготовленням технічного паспорта) в ЧООБТІ (Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації).

Також, 25.02.2020 року представник позивача звернулась до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області із заявою, якою повідомила, що оформляє спадщину після смерті її батьків ОСОБА_3 і матері ОСОБА_5 , а саме садибу (житловий будинок з надвірними спорудами та насадженнями) по АДРЕСА_1 , а тому просила не вчиняти ніяких дій стосовно вказаного майна та присадибної ділянки, на якій це майно розташоване.

Також, 25.02.2020 року представник позивача звернулась до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області із заявою, якою просила надати рішення Добрянської сільської ради щодо земельної ділянки, що знаходиться під садибою по АДРЕСА_1 , чи надавалась вона кому-небудь в користування, можливо під забудову, мова йде про садибу, яка належала її померлим батькам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

На попереднє усне звернення та на вказані заяви, Добрянською сільською радою надано довідку за №182 від 24.02.2020, у якій зазначено, що згідно по господарських книг, які зберігаються в архіві сільської ради, з 1958 року в будинку по АДРЕСА_1 в частині по господарських книг адреса будинку - АДРЕСА_1 , а в частині по господарських книг лише по АДРЕСА_1 ) були зареєстровані та проживали ОСОБА_5 1890 р.н. та ОСОБА_3 , 1890 р.н. Згідно запису в по господарській книзі №6 за 1974-1976 роки, особовий рахунок НОМЕР_3, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно запису в по господарській книзі №5 за 1977-1979 роки, особовий рахунок НОМЕР_4, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тобто, на заяву про надання виписки з по господарських книг для оформлення технічної документації (проведення технічної інвентаризації з виготовленням технічного паспорта) в ЧООБТІ (Черкаське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації) надано лише інформацію, яка містить розбіжності адреси будинку за наявними записами погосподарських книг. У свою чергу це не дає можливості замовити проведення технічної інвентаризації.

Листом від 28.02.2020 за №107/08-06 Добрянською сільською радою на заяву від 25.02.2020 року, яка зареєстрована в журналі реєстрації пропозицій, заяв та скарг за №2 (індекс Г-1/2/02-15) повідомлено, що рішення Добрянської сільської ради за попередні роки знаходяться в районному архіві.

Тобто, на заяву про надання рішення Добрянської сільської ради щодо земельної ділянки, що знаходиться під садибою по АДРЕСА_1 , чи надавалась вона кому-небудь в користування, інформації з вичерпною відповіддю фактично не надано.

Листом від 28.02.2020 за №108/02-15 Добрянською сільською радою на заяву від 25.02.2020 року, яка зареєстрована в журналі реєстрації пропозицій, заяв та скарг за №3 (індекс Г-2/3/02-15) (щодо оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_5 та проханням не вчиняти ніяких дій стосовно вказаного майна та присадибної ділянки, на якій це майно розташоване, повідомлено, що інформацію, вказану в заяві взято до уваги.

Також сільською радою в даному листі вказано: що стосується описаного майна, а саме садиби «житлового будинку з надвірними спорудами та насадженнями по АДРЕСА_1» , то запрошено представника на засідання постійної комісії з земельних відносин, яке відбудеться в приміщенні Добрянської сільської ради 04.03.2020 року на 14:00. Також повідомлено, що на засіданні комісійно буде оглянуто описане в заяві майно та складено відповідний акт.

04.03.2020 року комісією Добрянської сільської ради а участю його представника складено акт обстеження по АДРЕСА_2 на місці, де колись проживали ОСОБА_3 і ОСОБА_5 .

Як зазначено в даному акті, під час огляду встановлено, що на земельній ділянці знаходиться залишок стіни 1 метр 40 см., на 1 м. 50 см., (1,40х1,50 м) глиняний та залишки глини. Дані про підмурок відсутні. Господарські будівлі чи залишки від них відсутні. На місці, де колись був будинок, зі слів ОСОБА_4 знаходяться дерева. Фото про нинішній стан земельної ділянки додаються.

Листом від 12.03.2020 за №219 Добрянською сільською радою Маньківського району Черкаської області видано довідку про те, що згідно по господарських книг, знаходяться в архіві Добрянської сільської ради, з 1958 року по 1983 роки за ОСОБА_3 (помер 1976 року) та ОСОБА_5 (померла 1979 року) числився житловий будинок, який знаходився в АДРЕСА_1 . Останні записи про даний будинок знаходяться в по господарській книзі №5 за 1981-1983 роки.

Також у даній довідці вказано, що на даний час на земельній ділянці знаходиться залишок стіни 1 метр 40 см., на 1 м. 50 см., глиняний та залишки глини. Дані про підмурок відсутні. Господарські будівлі чи залишки від них відсутні. Копія акту обстеження по АДРЕСА_1 від 04.03.2020 року з копіями фотографій додаються (на 5 аркушах).

01.04.2020 року представник позивача звернулась до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області із заявою, якою поінформувала про те, що на сесії ради в лютому 2020 року було видано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність під забудову ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 . Саме на цій земельній ділянці розташовані залишки будинку (згідно акту обстеження від 04.03.2020), який належав батькам ОСОБА_1 .

Також даною заявою представник вчергове повідомила, що оформлює спадщину за дорученням матері ОСОБА_1 , (позивача) після смерті батьків, тому просила призупинити дію рішення сесії Добрянської сільської ради про виділення земельної ділянки ОСОБА_2 , на період оформлення спадщини та розгляду судових справ.

Також просила не вчиняти ніяких дій стосовно вище вказаного майна та земельної ділянки, на якій це майно розташоване (як то вирізка дерев, земляні роботи, вивезення залишків будинку, складування матеріалі тощо) на період оформлення спадщини та розгляду судових справ.

Також просила повідомити про це письмово ОСОБА_2 , та у відповідь на заяву надати слідуючі документи: рішення сесії Добрянської сільської ради (з даного вказаного приводу) та копію письмового попередження ОСОБА_2 , з його підписом.

Дана заява зумовлена тим, що вказаною особою вчиняються активні дії на території садиби, яку вона оформлює у спадщину, зокрема завозяться будівельні матеріали, які свідчать про певну зацікавленість цією земельною ділянкою, що підтверджується доданими роздруківками фотографій садиби.

З цих підстав третьою особою у даній справі визначено ОСОБА_2

Листом Добрянської сільської ради від 17.06.2020 за №283/02-14 у відповідь на дану заяву представника повідомлено, що сільська рада не може надати інформацію стосовно ОСОБА_2 , оскільки дана інформація є конфіденційною.

Тобто, на запитувану заявою інформацією відповіді не надано, посилаючись на конфіденційність.

В процесі оформлення спадщини виявилось, що у неї немає можливості оформити у спадщину в нотаріальному порядку вказане спадкове майно.

03.06.2020 року позивача представник звернулася до Маньківської державної нотаріальної контори Черкаської області з відповідною заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в порядку оформлення спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 .

Згідно листа за вих. №281/02-31 від 03.06.2020 року державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г., представнику надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2020 року.

Постановою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 на житловий будинок після смерті матері ОСОБА_5 , яка мотивована тим, що відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Разом з тим, згідно наведеної у вказаній постанові інформації повідомлено, що розглянувши заяву ОСОБА_4 , що діє від імені ОСОБА_1 по довіреності, посвідченій Галич М.В. , секретарем Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області 25 лютого 2020 року за реєстром №15 щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав матері ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановлено наступне.

Згідно статті 548 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно статті 549 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку не прийняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Також нотаріусом повідомлено, що згідно довідки №197, виданої виконкомом Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області 2 березня 2020 року спадкоємцем за законом є дочка - ОСОБА_1 .

Оскільки ОСОБА_1 не зверталася до Маньківської державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , а згідно довідки №197 виданої виконкомом Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області 2 березня 2020 року, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину (стаття 549 розділу VІІ Цивільного кодексу Української РСР, а саме: визнається, що спадкоємець прийняв спадщину він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном).

Згідно п.4.12 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

У відповідності до пункту 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Позивач є такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме садибою по АДРЕСА_1 , користувалась садибою всі роки постійно після смерті матері.

Факт прийняття спадщини як після смерті свого батька ОСОБА_3 , так і після смерті матері (дружини покійного) - ОСОБА_5 підтверджується письмовими заявами жителів с. Добра Маньківського району Черкаської області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Справжність підпису на заявах засвідчено у встановленому порядку нотаріально уповноваженою особою Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області.

Даними заявами підтверджується, що на протязі шести місяців з дня смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, в управління його спадковим майном вступила його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженка та жителька села Добра Маньківського району Черкаської області. Після смерті ОСОБА_3 його дочка ОСОБА_1 здійснювала поховання свого батька разом зі своєю матір`ю (дружиною покійного) ОСОБА_5 , справляла поминальні ритуальні обіди. ОСОБА_1 вступила в управління та володіння спадковим майном, в тому числі житловим будинком в АДРЕСА_1 , на присадибній земельній ділянці проводила городні та прибиральні роботи, проводила ремонтні роботи будинку.

Також підтверджується, що після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Добра Маньківського району Черкаської області на протязі шести місяців в управління та володіння її спадковим майном вступила її дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Разом з тим, хоча у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено з підстави відсутності правовстановлюючого документа, наявні обставини повністю підтверджують те, що майно дійсно належало покійній, однак за життя вона не встигла отримати на нього правовстановлюючий документ, у зв`язку з відсутністю якого лише в судовому порядку є можливість оформити право власності на майно.

Як зазначено вище, наявність та належність спадкового майна спадкодавцеві підтверджується інформацією, наведеною у довідках Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області від 02.03.2020 року №198, №197, від 24.02.2020 року №182, від 12.03.2020 року №219, актом обстеження від 04.03.2020.

Разом з тим, позивач не має можливості замовити проведення технічної інвентаризації та надати технічний паспорт, оскільки відповідач у довідках вказує на розбіжності в адресації будинку, у зв`язку з чим буду вимушена ставити питання про уповноваження на здійснення технічної інвентаризації відповідною повноважною установою в процесі судового розгляду,

Виходячи зі змісту ч.1, 2 ст. 331 ЦК України, ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає у особи, яка створила це майно, після закінчення будівництва об`єкта нерухомості, введення його в експлуатацію, отримання свідоцтва про право власності та реєстрації права власності.

Отже, право власності на новостворене нерухоме майно виникає лише після прийняття його в експлуатацію та реєстрації права власності на не майно. До цього моменту нерухомого майна юридично не існує, а згідно з ч. 3 ст. 331 ЦК України забудовник вважається лише власником матеріалів та обладнання, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

Крім того, в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 містяться роз`яснення наступного змісту: «За умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

В постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 30 січня 2013 року у справі №6-168цс12 зроблено висновок про те, що майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Крім того, за наявними обставинами справи, позивач залишилась останнім членом колгоспного двору, що є самостійною правовою підставою для оформлення прав на майно в порядку спадкування.

Так, даними трудової книжки колгоспника №740 від 15.04.1967 року, підтверджується, що ОСОБА_1 дійсно працювала у колгоспі імені Горького, Добрянська сільська рада, Маньківського району Черкаської області з 1947 року до 1985 року.

В даному випадку, виходячи з приписів ст. 58 Конституції України, ст. 5 та Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми ЦК УРСР від 18.07.1963 року, Постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ від 26.03.1991 року „Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність".

Таким чином, станом на 15.04.1991 року вона не втратила право на частку в майні колгоспного двору, оскільки відсутні правові підстави та наслідки, встановлені вимогами ст. 126 ЦК УРСР, правила якої не поширювалися на членів двору, які навчались та відсутня умова неучасті працею і коштами у веденні спільного господарства двору протягом трьох років підряд.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22 грудня 1995 року №20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України "Про власність" застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх.

Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР 1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної сумісної власності.

При цьому розміри часток колишніх членів колгоспного двору в спільному майні, яке належало дворові й збереглося після його перетворення в господарство робітників або службовців, визначалися відповідно до чинної на той час ст. 123 ЦК УРСР - при поділі майна, яке є спільною власністю колгоспного двору, суди повинні виходити з принципу рівності часток усіх колишніх членів двору, в тому числі непрацездатних і неповнолітніх, що змушує позивача звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ЦПК України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 185 цього Кодексу.

За положеннями ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 4 ст. 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

Керуючись ч. 7 ст. 7, ст. 11, ч. 8 ст. 43, ст. ст. 44, 49, 53, 71, 83, 84, 85, 86, 91, 93, 95, 183, 185, 187, 189, 190-193, 196, 199, 257, ч. 2 ст. 261, ст. ст. 272, 353-355 ЦПК України, п. 8 ч. 11, 15.5 розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження в цивільній справі №701/557/20 за позовом ОСОБА_1 до Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаська область, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання права власності на майно та визнання права на забудову.

Розгляд справи провести в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Проведення підготовчого засідання призначити на 13 липня 2020 року о 10 годині 30 хвилин в Маньківському районному суді Черкаської області (вул. Соборна, буд. 8, смт. Маньківка Маньківського району Черкаської області).

Роз`яснити учасникам справи право на підставі ч. 7 ст. 7 ЦПК України, звернутись до суду з клопотанням про проведення розгляду справи у закритому судовому засіданні з метою запобігання розголошенню відомостей про інтимні чи інші особисті сторони життя учасників справи.

Учасникам справи надіслати копії ухвали про відкриття провадження у справі (в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення) протягом двох днів з дня її складення у відповідності до ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідачу та третім особам разом з копією ухвали про відкриття провадження у справі одночасно надіслати копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Встановити строк відповідачу для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову, - протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачу для надання зустрічного позову встановити строк до 13 липня 2020 року.

Третім особам для надання суду пояснень щодо позову або відзиву та доказів встановити строк до 13 липня 2020 року, попередивши, що у разі їх ненадання у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У поясненнях третьої особи щодо позову або відзиву третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, викладає свої аргументи і міркування на підтримку або заперечення проти позову. Пояснення третьої особи підписуються третьою особою або її представником. До пояснень третьої особи застосовуються тотожні для відзиву правила.

Учасники справи мають право надати відповідь на пояснення третіх осіб, свої письмові пояснення щодо відповіді на відзив - до закінчення підготовчого провадження.

Роз`яснити учасникам справи їх право на поставлення в першій заяві по суті справи, що ними подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), відповіді на питання щодо обставин справи, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Якщо поставлене запитання пов`язане з наданням відповідних доказів, що підтверджують відповідні обставини, учасник справи разом з наданням заяви свідка надає копії відповідних письмових чи електронних доказів. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання щодо себе, членів сім`ї чи близьких родичів (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, над якою встановлено опіку чи піклування, член сім`ї або близький родич цих осіб), які можуть тягнути юридичну відповідальність для нього або таких членів сім`ї чи близьких родичів. Особа, яка відмовляється давати показання, зобов`язана повідомити причини відмови. Також учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання, якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи;якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання. Суд за клопотанням іншого учасника справи може визнати підстави для відмови відсутніми та зобов`язати учасника справи надати відповідь.

Попередити учасників справи, що будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); найменування суду, до якого вона подається; номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів); зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Учасник справи має право додати до письмової заяви, клопотання проект ухвали, постановити яку він просить суд. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Роз`яснити учасникам справи, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи. Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане відповідачем, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу. Письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника). Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не подано, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Документи, отримані за допомогою факсимільного чи інших аналогічних засобів зв`язку, приймаються судом до розгляду як письмові докази у випадках і в порядку, які встановлені законом або договором. Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виклик свідка здійснюється за заявою учасника справи. У заяві про виклик свідка зазначаються його ім`я, місце проживання (перебування) або місце роботи, обставини, які він може підтвердити. Заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання.

Забезпечення доказів судом проводиться за правилами, встановленими ст. ст. 116-119 ЦПК України.

Попередити учасників справи про недопустимість зловживання процесуальними правами, шляхом подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; умисного неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі, тощо.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Уразі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://mn.ck.court.gov.ua/sud2312/.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку лише щодо порушення правил підсудності. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

До утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали шляхом подання апеляційної скарги через Маньківський районний суд Черкаської області до Черкаського апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Суддя І.Д.Калієвський