Справа № 541/1278/19
Номер провадження 2/541/52/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 червня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Ніколаєнко М.В.

позивача ОСОБА_1 відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинку в натурі між співвласниками,

в с т а н о в и в:

14 червня 2019 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з відповідним позовом звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 вересня 1981 року. За час перебування у шлюбі, сторонами було побудовано житловий будинок АДРЕСА_1 . Будинок введено в експлуатацію. Вказує, що дане майно спільною сумісною власністю подружжя. Позивач бажає здійснити поділ даного майна. В добровільному порядку, сторони не можуть дійти згоди що поділу даного майна. У зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 червня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с.15).

У встановлений судом строк відповідачка правом на подання відзиву не скористалася.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, повідомив, що вони з відповідачем досягли згоди, щодо поділу будинку. Сторони бажають здійснити поділ майна у тому вигляді, який запропоновано у висновку експерта. ОСОБА_1 зазначив, що бажає, щоб суд йому виділив меншу частину буднику (позначену рожевим кольором), при цьому заперечував проти стягнення грошової компенсації з відповідача.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні погодилася із запропонованим позивачем варіантом розподілу будинку.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому Гаркушинською сільською радою Миргородського району 12 вересня 1981 року. Вказана обставина визнається сторонами та підтверджується відміткою в паспорті позивача (а.с.3).

Сторонами визнається, що за час перебування у шлюбі подружжям було побудовано будинок АДРЕСА_1 . Окрім того вказана обставина підтверджується копією паспорту на забудову садиби в сільському населеному пункті Української РСР від 29.11.1985 року (а.с.8) та копією технічного паспорту на спірний будинок, де вказано рік побудови 1990 (а.с.6, зворот).

Право власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 (а.с.7).

За наслідками проведеної судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної встановлено, що спірний будинок має необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, запропоновано один варіант поділу будинку з незначним відхиленням (9%) від ідеальних часток. Окрім того, визначено перелік робіт по переобладнанню в житловому будинку які необхідно здійснити по запропонованому варіанту поділу (а.с.31-47).

У відповідності до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

У відповідності до ч.ч.1,2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно зі ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

У відповідності до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У відповідності до ч.1 ст. 183 ЦК України, подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Згідно роз`яснень, викладених в п. п. «; а » п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 р. № 20 « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності » та п.п. 6,7 постанови Пленуму Верховного Суду від 04.10.1991 р. № 7 « Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок » про те, що при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Оскільки, в ході судового розгляду встановлена можливість виділу майна позивачів, з проведенням переобладнання, відповідно до розміру їх частки в окремий об`єкт нерухомості, а виділ такого майна не перешкоджає іншому співвласнику користуватися належним йому майном, тому суд вбачає підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Поділ здійснюється без сплати грошової компенсації на користь ОСОБА_1 , котрому виділяється частина, яка має незначне відхилення від ідеальної частки в меншу сторону (9 %), так як позивач в судовому засіданні заперечував проти стягнення такої компенсації з відповідача.

Розподіляючи судові витрати суд керується наступним.

У відповідності до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріали справи містять документальне підтвердження лише щодо сплати позивачем судового збору в розмірі 1 032,00 грн. (а.с.1).

У зв`язку з повним задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 183, 358, 364, 370, 379, 380, 382 ЦК України, керуючись ст.ст.12, 13, 141, 259, 263, 265, 354 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 :

В рахунок частки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,яка становить 9/20 частин, вартістю 228 586, 00 грн, виділити у власність квартиру №1 що вцілому складається з коридору 1-4 пл. 4,3 кв. м. , кімнати житлової 1-5 пл . 12,3 кв. м. , кімнати житлової 1-6 пл . 8,7 кв.м. , та частину господарських будівель та споруд, а саме гараж-літня кухня -сарай Б-1, кімнати № 4 санвузол, 5 кухня ,7 кімната,8 гараж; частину прибудови до літньої кухні: № 6 коридор; навіс «б4», сарай прибудову «В», сарай-прибудову «в», Ѕ частини колодязя №2, Ѕ частини водопроводу №3, Ѕ частину огорожі № 4, Ѕ частину гозопроводу № 5 , Ѕ частину вигрібної ями № 6 , Ѕ частину горожі № 7 , Ѕ частину воріт з хвірткою № 8, Ѕ частину вимощення «І».

В рахунок частки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка становить 11/20 частин, вартістю 277 630,00 грн, виділити у власність квартиру №2 що вцілому складається з кімнати житлової 1-3 пл. 26,3 кв.м ., прибудов літ «а»: коридор 1-1 пл. 5,8 кв. м., кухні 1-2 пл. 12,8 кв. м., коридору 1-7 пл. 3,3 кв. м., санвузла 1-8 пл.5,1 кв м., прибудови літ «а1» : коридор І пл. 5,5 кв. м., та частину господарських будівель та споруд, а саме гараж-літня кухня Б-1: майстерня № 2, коридор №3; погріб «б», прибудова до літньої кухні «б1»:коридор 1; навіс «в1», сарай-прибудову «Г», вбиральню «Д», Ѕ частини колодязя №2, Ѕ частини водопроводу №3, Ѕ частину огорожі №4, Ѕ частину гозопроводу № 5, Ѕ частину вигрібної ями № 6 , Ѕ частину горожі № 7 , Ѕ частину воріт з хвірткою № 8, Ѕ частину вимощення «І».

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконати наступні переобладнання в житловому будинку:

-Розібрати частину перегородки з дверним отвором між кімнатою 1-5 площею 12,3 м кв. та коридором 1-4 площею 4,3 м. кв.. Об`єднане приміщення використовувати як житлову кімнату загальною площею 16,6 м. кв..

-Кімнату 1-6 площею 8,7 м. кв. переобладнати під кухню. Частину приміщення передпокою 1-1 переобладнати під санвузол, площею не менше 3.8 м. кв..

-Улаштувати дверний проріз в частині віконного отвору в частині холу 1-2 площею 21,0 м.кв. шляхом розбирання підвіконної частини зовнішньої стіни з будівництвом вхідного тамбуру глибиною не менше 1.5 м. кв.

-Закласти дверний отвір із коридору 1-4 площею 4,3 м.кв. в кімнату 1-3 площею 26,3 м.кв та коридор 1-1 площею 5,8 м. кв.

-Улаштувати дверний проріз із кухні 1-2 площею 12,8 кв.м. в кімнату в кімнату 1-3 площею 26,3 м. кв..

-Інженерні мережі водопостачання та каналізації залишити в спільному користуванні.

-Провести реконструкцію системи газопостачання з встановленням лічильників в межах виділених частин, залишивши підземну частину мережі в спільному користуванні.

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати, які складаються з судового збору розмірі 1 032,00 грн. (одна тисяча тридцять дві гривні 00 копійок).

На підставі ч.1 ст. 354 ЦПК України рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення. На підставі п.3 Прикінцевих положень ЦПК України (в ред. від 02.04.2020 року) даний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 25 червня 2020 року.

Суддя О.А. Городівський