справа № 566/288/20
провадження № 2/566/286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року смт. Млинів Рівненської області

Млинівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Хомицької А.А.,

при секретарі Христюк Н.В.,

з участю представника позивача - адвоката Кметика В.Я.,

представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Павлюк І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Млинів Рівненської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації), -

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації). Позов мотивують тим, що 18.12.2014 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТзОВ «Ресторан «Театральний» було укладено Договір страхування транспортних засобів № AM 096068, предметом якого є страхування автомобіля «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 10.04.2015 р. в м. Луцьку по вул. 8 Березня трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Toyota Venza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Млинівського районного суду Рівненської області від 27.05.2015 р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу. До позивача звернувся потерпілий ОСОБА_3 з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із рахунку-фактури № АК00023807 від 15.04.2015 р., акту виконаних робіт № АК00022338 від 27.04.2015 р., платіжного доручення № 144 від 15.04.2015 р., платіжного доручення № 152 від 24.04.2015 р., звіту № PZU/679/15 від 20.04.2015 р. здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в розмірі 66 012,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 33021 від 04.06.2015 р. Позивач звернувся до страховика відповідача з претензією про відшкодування шкоди. Страховик відповідача здійснив виплату в межах страхової суми в розмірі 50 000 грн. Проте зазначеної суми недостатньо для покриття всіх збитків позивача. Станом на 28.02.2020 року сума страхового відшкодування становить 16 012,02 грн. (різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та непокритим залишком збитку).

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПрАТ «Страхова компанія "ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування у розмірі 16012,02 грн. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 24.03.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

02.06.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Воронюк К.Ю. надійшов відзив на позовну заяву по справі № 566/288/20, в якому зазначає, що позов був поданий з пропущенням строку позовної давності. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. перебіг строку позовної давності при суброгації починається не з моменту виплати страхового відшкодування, а з моменту виникнення страхового випадку, адже відповідно до ст. 262 ЦК України зміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Страховий випадок за участю застрахованого автомобіля «ToyotaVenza» держаний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням відповідача настав 10 квітня 2015 року, а тому на момент подання даного позову 28 лютого 2020 року, пройшло майже 5 років. Просить суд позовну заяву позивача до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) залишити без задоволення; стягнути з позивача понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 500,00 грн.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 03.06.2020 р. задоволено клопотання представника позивача та судове засідання у даній справі постановлено провести в режимі відеоконференції між Господарським судом Тернопільської області та Млинівським районним судом Рівненської області.

Представник позивача адвокат Кметик В.Я. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Павлюк І.А. в судовому засіданні просила в задоволенні позову відмовити в повному обсязі з підстав, що вказані у відзиві. Просила стягнути з позивача понесені ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 500,00 грн.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

18.12.2014 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ВТ ТзОВ «Ресторан «Театральний» ЛТД було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 096068 (а.с. 6), предметом якого є страхування автомобіля Toyota Venza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 7) власником автомобіля Toyota Venza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є Виробничо-торгове ТзОВ «Ресторан Театральний» ЛТД.

Наказом № 1 ВТ ТзОВ «Ресторан Театральний» від 01 січня 2015 року «Про закріплення автотранспорту» (а.с. 8) за водієм підприємства ОСОБА_3 закріплено автомобіль марки «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Як вбачається з копії постанови Млинівського районного суду Рівненської області від 27.05.2015 року у справі № 566/604/15 (а.с. 13) 10.04.2015 року о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Фольсваген-пасат» номерний знак НОМЕР_2 в м. Луцьк по вул. 8-го Березня на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги в русі т/з «Тойота-венза» номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_2 цією постановою притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір.

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ОСОБА_2 не оскаржував постанову Млинівського районного суду Рівненської області від 27.05.2015 року у справі № 566/604/15 (а.с. 13) в апеляційному порядку, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю.

У результаті ДТП за участю ОСОБА_2 автомобіль марки «Toyota Venza», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належитьВТ ТзОВ «Ресторан «Театральний» отримав механічні пошкодження, за ремонт якого було сплачено ТзОВ «Автоконцепт» 66012 грн., що підтверджується копіями акта виконаних робіт № АК00022338 від 27.04.2015 р. (а.с. 23), заяви директора ВТ ТзОВ «Ресторан «Театральний» ЛТД до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 12.05.2015 р. (а.с. 24), платіжного доручення № 144 від 15.04.2015 р. (а.с. 25) на суму 40000 грн., платіжного доручення № 152 від 24.04.2015 р. на суму 26012,02 грн. (а.с. 26).

ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснило ВТ ТзОВ «Ресторан «Театральний» ЛТД виплату страхового відшкодування в розмірі 66012,02 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 33021 від 04.06.2015 року (а.с. 29).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Фольсваген-пасат» номерний знак НОМЕР_5 - ОСОБА_2 застраховано у ПрАТ «СК «Провідна», що підтверджується копією поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2485410 (а.с. 82) із страховою сумою (лімітом відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000, 00 грн., строк дії договору є 19.12.2014 р. до 18.12.2015 р.

Страховик ОСОБА_2 - ПрАТ «СК «Провідна» листом від 04.09.2015 р. № 17-05/10686 (а.с. 30) проінформували ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про те, що страхова виплата по події від 10.04.2015 р., в якій пошкоджений автомобіль «Toyota Venza», реєстраційний номер НОМЕР_1 , за договором страхування № НОМЕР_6 /1835/14 від 18.12.2014 р. у сумі 50000 грн. буде здійснена в строки, визначені чинним законодавством.

Із претензії про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП до ОСОБА_2 від 29.09.2017 року № 5428/2017-01/ИР (а.с. 31) вбачається, що не погашеною залишилась сума в розмірі 16 012, 02 грн., яку повинен був сплатити ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заслухавши учасників справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про страхування».

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 р. передбачено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України "Про страхування" встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування.

Як вбачається з матеріалів даної справи, у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування потерпілій особі ВТ ТзОВ «Ресторан «Театральний» ЛТД, до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілій особі страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди, в порядку суброгації.

Таким чином до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право вимоги до ОСОБА_2 на підставі статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» - в порядку суброгації, і строк позовної давності у даному випадку починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди).

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Дорожньо-транспортна пригода (страховий випадок) сталася 10.04.2015 року, а отже строк позовної давності закінчився 10.04.2018 року.

Із даним позовом позивач звернувся 10.03.2020 року, тобто зі спливом строку позовної давності. При цьому, позивачем не подано заяви про поновлення строку та доказів наявності поважних причин, які б перешкоджали ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» своєчасно протягом трирічного строку із дня виникнення страхового випадку звернутись до відповідача із зазначеним позовом. У свою чергу, представником відповідача заявлено про застосування строку давності у відзиві (а.с. 80 - 81) та в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що звертався до суду у межах трирічного строку з аналогічним позовом, однак ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 13.08.2019 року у справі № 566/407/18 цей позов залишено без розгляду. Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 15.11.2019 р. у справі № 566/407/18 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія ПЗУ Україна" на ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 13 серпня 2019 року.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264, ч. 1 ст. 265 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування наслідків спливу строку позовної давності, як підстави для відмови у заявлених позовних вимогах.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати, заявлені позивачем до відшкодування, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню не підлягають.

Щодо стягнення із позивача судових витрат, заявлених представником відповідача, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено належними доказами оплату витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 500 гривень, а тому у задоволенні таких вимог слід відмовити.

Згідно копії доданого представником відповідача до відзиву договору № 26/05/20 про надання правової (правничої) допомоги адвокатом від 26.05.2020 р. (а.с. 83 - 84) сторонами визначено розмір гонорару в п. 3.1., однак ані виставленого рахунку, ані акта приймання-передачі виконаних робіт, ані первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про сплату клієнтом в готівковому або безготівковому порядку суми гонорару, представником відповідача суду не було надано.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 257, 264, 265, 267, 979, 993, 1187 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 133, 137, 141, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) - відмовити повністю.

У стягненні з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційну скаргу може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду до Рівненського апеляційного суду через Млинівський районний суд Рівненської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України, на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повний текст рішення складено 30.06.2020 року.

Суддя А.А. Хомицька