ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м. Київ

справа № 686/5347/16

провадження № 61-44346 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Другий відділ державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області,

треті особи - ОСОБА_2 , приватний нотаріус Твердохліб Галина Григорівна,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року в складі судді Продана Б. Г., постанову апеляційного суду Хмельницької області від 08 серпня 2018 року у складі колегії суддів Грох Л. М., Гринчука Р. С., Ярмолюка О. І.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суду з позовом до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області та з урахуванням уточнених позовних вимог просила: визнати недійсними свідоцтво про придбання майна з електронних торгів ОСОБА_2 , протокол проведення електронних торгів № 120926, акт про придбання майна з електронних торгів ОСОБА_2 , зобов`язати Другий відділ Державної виконавчої служби ХМРУЮ відшкодувати їй 12 522,9 грн матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 29 жовтня 2015 року вона отримала постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 жовтня 2015 року, протокол електронних торгів від 08 жовтня 2015 року № 120926 та акт про придбання майна з електронних торгів від 19 жовтня 2015 року, згідно яких 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 , яка їй належала, продана за 63 082,50 грн через електронні торги ОСОБА_2 , стягувачу у виконавчому провадженні про стягнення коштів з неї.

Вказувала, що їй не було відомо про проведення електронних торгів, невідомо в якому виданні оголошувалося про торги, що є підставою для визнання недійсним укладеного на торгах договору.

Звіт про оцінку майна був складений станом на 10 березня 2015 року, тому на час проведення електронних торгів 08 жовтня 2015 року 6-місячний строк дії звіту про оцінку майна сплинув, що є підставою для визнання торгів недійсними.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до Другого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницького Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, треті особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Твердохліб Г. Г., про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної шкоди та визнання правочину недійсним залишено без задоволення.

Суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а позивач не довела в чому полягає порушення її прав і законних інтересів.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Хмельницької області від 08 серпня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і підстави для скасування рішення суду про відмову у позові відсутні.

Належним відповідачем по даній справі є ОСОБА_2 , право власності якої на квартиру оспорюється. Позивач не реалізувала своє право подачі клопотання згідно статті 33 ЦПК (статті 51 ЦПК України у чинній редакції) щодо залучення ОСОБА_2 до справи у процесуальному статусі відповідача, а не третьої особи, попри те, що на необхідність залучення її відповідачем у справі звертав увагу представник іншого відповідача у справі, а також суд. На стадії апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучити до участі в справі особу як співвідповідача або замінити неналежного відповідача належним відповідачем.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, направити справу на новий розгляд у суд першої інстанції.

Зазначає, що її не повідомляли про визначення вартості чи оцінки арештованого майна, а також про вартість проведеної його уцінки, що призвело до порушення її прав, можливості стати учасником проведення торгів.

Стверджує, що при проведенні торгів закінчився шестимісячний строк дії звіту про оцінку майна.

Вважає, що апеляційний суд не надав оцінки обставинам щодо позовних вимог до Другого відділу ДВС м. Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області.

Зазначає, що у суді першої інстанції справу по суті розглянуто суддею, який раніше прийняв ухвалу у даній справі про залишення позовної заяви без розгляду.

Заперечення/відзив на касаційну скаргу

Відзив/заперечення на дану касаційну скаргу до Верховного Суду від інших учасників справи не надходили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на примусовому виконанні у Другому міському відділі ДВС м. Хмельницького перебувало зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 заборгованості.

Добровільно ОСОБА_1 рішення суду не виконала, тому державним виконавцем накладено арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності боржнику.

Відповідно до звіту про оцінку майна від 10 березня 2015 року № 294н/015 вартість 1/3 частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 , становить 126 165 грн.

Після передачі 22 травня 2015 року матеріалів виконавчого провадження для проведення реалізації торги були призначені на 30 червня 2015 року і в цей день не відбулися через відсутність покупців.

В подальшому було проведено уцінку майна на 20 %, призначено повторні торги на 21 серпня 2015 року, оголошення про проведення яких було розміщено 22 липня 2015 року № 91636.

Повторні торги також не відбулись через відсутність покупців, тому 01 вересня 2015 року було проведено уцінку майна на 50 % та призначено повторні прилюдні торги на 08 жовтня 2015 року.

Відповідно до протоколу проведення електронних торгів від 08 жовтня 2015 року № 120926 переможцем торгів стала ОСОБА_2

22 жовтня 2015 року приватний нотаріус Твердохліб Г. Г. видала свідоцтво про придбання майна з електронних торгів, яким посвідчено, що 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», від 15 січня 2020 року № 460-ІХ, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на 07 лютого 2020 року), підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам статті 263 ЦПК України, відповідно до яких вони мають ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законними і обґрунтованими.

Відповідно до частин першої-третьої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції на час дії спірних правовідносин) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Згідно з частиною восьмою статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

У касаційній скарзі позивач звертає увагу на недійсність звіту про оцінку майна на час проведення торгів.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, який відхилив такий аргумент позивача, оскільки не вбачає у ньому порушення його прав, послався на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-1981цс16, відповідно до якої, установивши, що проведення прилюдних торгів відбулося з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення, суди не перевірили, чи вплинули ці порушення на результати торгів, чи порушені внаслідок цього права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Не відступила від цієї позиції і Велика Палата Верховного Суду, яка у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначила, що проведення електронних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, може бути підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови істотних порушень прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Скаржниками не зазначено, у чому полягає істотне порушення їх прав і законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції на час вчинення виконавчих дій державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У матеріалах виконавчого провадження наявні відомості, які підтверджують надсилання позивачу рекомендованим листом відомостей про результати оцінки майна, тому доводи касаційної скарги про неповідомлення позивача про оцінку вартості майна суперечать встановленим обставинам справи, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про обізнаність позивача із вартістю арештованого майна на момент проведення торгів.

Доводи касаційної скарги про наявність підстав для відводу судді, який розглянув по суті справу в суді першої інстанції після того, як постановлену ним ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду було скасовано апеляційним судом, є необґрунтованими, були предметом розгляду заяви про відвід такому судді, за результатами якого ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року у задоволенні заяви про відвід було відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що належним відповідачем у даній справі у частині позовних вимог про визнання акту та свідоцтва про придбання майна з електронних торгів недійсними є ОСОБА_6 , право власності якої на майно оспорюється. Разом з тим залучення ОСОБА_6 як третьої особи, а не відповідача, не призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 521/18393/16 (провадження № 14-661цс18) за позовом іпотекодавця до нотаріуса, третя особа - особа, право на майно якої оспорюється, зазначивши що у вказаних правовідносинах належним відповідачем є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої прийнято оскаржуване рішення про реєстрацію права власності. Разом з тим не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань, а особа, право на майно якої оспорюється, одержала належний захист особистих суб`єктивних прав і охоронюваних законом інтересів, беручи участь у справі як третя особа.

Суд першої інстанції встановив, що електронні торги пройшли у відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року № 656/5 «Про тимчасовий порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», тому дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та обставин, що відповідно до статті 400 ЦПК України знаходиться за межами розгляду справи судом касаційної інстанції, який не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року та постанову апеляційного суду Хмельницької області від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук