Справа №751/1378/20
Провадження №2-о/751/47/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

секретар судового засідання Гнатюк І.М.

за участю заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Федоренко О. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Чернігівська виправна колонія (№44) справу № 751/1378/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулася з заявою про встановлення факту, що вона проживала на території України за адресою: АДРЕСА_1 станом на 13 листопада 1991 року, для проходження процедури встановлення належності до громадянства України з метою оформлення паспорта громадянина України.

Вимоги заяви обґрунтовує тим, що на даний час відбуває покарання в ДУ «Чернігівська виправна колонія (№44)», народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в Житомирській області, Житомирському районі в селі Зарічани, матір ОСОБА_2 померла у 2010 році, батько ОСОБА_3 помер в 1985 році. Разом з батьками проживала в с. Зарічани, Житомирської області. З 1969 року по 1977 рік навчалась у школі. З 1977 року по 1980 рік навчалась в ПТУ № 8 м. Житомира. 19.12.1981 року отримала паспорт громадянина СРСР. 20.06.1981 року вийшла заміж за ОСОБА_4 , шлюб зареєстровано Коростенським міським відділом ДРАЦСу в Житомирській області та 19.11.1986 року шлюб розірвано тим же відділом РАЦСу, має трьох дітей: ОСОБА_5 , 1987 р.н., ОСОБА_6 , 1989 р.н., ОСОБА_7 , 1991 р.н., дітей народила в м. Коростень. З 1986 року проживала в АДРЕСА_1 , але даних у відділі реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради, моє місце проживання на території міста Коростень не зареєстровано.

З 1994 року заявник має десять судимостей, була засуджена та відбувала покарання на території України, по даній справі засуджена 14.06.2017 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину строку покарання за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2016 року і остаточно призначено до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі. У вироку зазначено, що заявник українка, громадянка України.

На даний час заявнику необхідно оформити паспорт громадянина України вперше, так як паспорта громадянина України ніколи не отримувала, але факт реєстрації або факт постійного проживання на території України повинен бути документально підтверджений відповідною відміткою в паспорті громадянина колишнього СРСР про постійну або тимчасову прописку. Заявник проживає в Україні з дня народження, але з 1991 року факт реєстрації місця проживання заявника на території України не підтверджується, тому факт проживання на території України станом на 13.11.1991 року можливо довести тільки в судовому порядку.

Ухвалою судді від 06.03.2020 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі і призначено справу в відкрите судове засідання.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року доручено Коростенському міськрайонному суду Житомирської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю свідка ОСОБА_8 з Новозаводським районним судом м. Чернігова, доручено Державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)» забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю заявника ОСОБА_1 з Новозаводським районним судом м. Чернігова.

Ухвалами суду від 27.04.2020 року та від 14.05.2020 року по справі оголошено перерву, доручено Коростенському міськрайонному суду Житомирської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю свідка ОСОБА_8 з Новозаводським районним судом м. Чернігова, доручено Державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)» забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за участю заявника ОСОБА_1 з Новозаводським районним судом м. Чернігова.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що їй потрібен встановити даний факт для отримання громадянства. Зазначила, що проживала в м. Коростень, Житомирської області з жовтня 1986 року, паспорт громадянина СРСР втратила в 1987 році, паспорт громадянина України не отримувала. Прописки за місцем фактичного проживання не мала, не працювала.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви оскільки відсутні докази проживання заявника на території України за адресою: АДРЕСА_1 станом на 13 листопада 1991 року.

Свідок ОСОБА_8 для допиту в якості свідка в режимі відеоконференцзв`язку в приміщення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області двічі не з`явився, що підтверджується повідомленням керівника апарату Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 17.06.2020 року. Про час та місце розгляду справи повідомлений, про що свідчить зворотне поштове повідомлення в матеріалах справи.

Вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Україна, Житомирська область, Житомирський район, село Зарічани, її батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками записані ОСОБА_10 та ОСОБА_1 (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьками записані ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с.7).

Зі змісту вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 25.08.2016 року та вироку Овруцького районного суду Житомирської області від 04.06.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 є громадянкою України ( а. с. 8, 9-10).

Згідно інформації Відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради Житомирської області від 23.08.2019 року № 320/9 місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на території міста Коростень не зареєстроване. (а.с.12). Інформація, яка б підтвердила факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території м. Коростень станом на 13 листопада 1991 року, у відділі відсутня ( а. с. 99).

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 31.01.2020 року (а. с. 14) визначає, що прізвище до державної реєстрації шлюбу 20 червня 1981 року ( актовий запис № 223) міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції Житомирської області Жигото Олени Віталіївни було Ванельчук.

Згідно довідки виданої начальником державної установи «Чернігівська виправна колонія № 44» від 26.02.2020 року засуджена ОСОБА_1 відбуває покарання в ДУ «Чернігівська виправна колонія (№44)», початок строку 09.08.2018 року, кінець строку 09.02.2022 року (а.с.18).

Згідно повідомлення управління Державної міграційної служби України в Житомирській області за обліками УДМС України в Житомирській області не встановлено інформації про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання, про документування паспортом громадянина України стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.41)

З повідомлення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 31.03.2020 року ( а. с. 51) вбачається, що кримінальна справа № 1-79/94 знищена за спливом строків зберігання справ даної категорії, а тому надати запитувану інформацію немає можливості.

Згідно інформації Відділу освіти Коростенської міської ради Житомирської області від 06.05.2020 року ОСОБА_5 , 1987 р.н., який проживав за адресою АДРЕСА_1 дійсно відвідував дошкільний навчальний заклад № 14 у 1991 році що усно підтверджено працівниками закладу, оскільки відповідно до Примірної інструкції з діловодства у дошкільних навчальних закладах термін зберігання відповідних документів становить три роки. Інформація про теперішнє місце проживання зазначеної особи та відомості про батьків відсутні (а.с.95).

Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Коростенської міської ради КНП «ЦПМСД» КМР від 13.05.2020 року № 381 обслуговування дитячого населення даного району міста в листопаді 1991 року здійснювалось Дитячою поліклінікою відділкової лікарні ст. Коростень. В 2009 році відбулася реорганізація даного закладу та вказану дільницю передано в підпорядкування Коростенській ЦМЛ. Первинна медична документація на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 в КНП «Центр первинної медичної допомоги» Коростенської міської ради відсутня. Згідно Наказу МОЗ № 110 від 14.02.2012 року «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» Медична карта амбулаторного хворого (Форма № 025/о) та Журнал реєстрації амбулаторних хворих (Форма № 074/о) мають термін зберігання 5 років (а.с.97).

Згідно інформації відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Коростенської міської ради від. 06.05.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на території міста Коростень Житомирської області не зареєстрована. Інформація, яка б підтвердила факт реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території міста Коростень станом на 13.11.1991 року у відділі відсутня (а.с.99).

Згідно повідомлення Комунального некомерційного підприємства «Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради» від 08.05.2020 року малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та їх матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 медична допомога в листопаді 1991 року медичними працівниками не надавалася (а.с.104)

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 суд виходить з того, що у статті 3 Основного Закону України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині 1 статті 8, статті 21, частині 1 статті 24 Конституції України.

У частині 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що визначено пунктом 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в частині 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України та не є вичерпним (частина 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Так, відповідно до частини 2 вищевказаної норми права, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З указаного вбачається, що законом передбачено вставлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

При вирішенні справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, постійного або безперервного проживання на території України слід керуватися нормами Закону України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року № 2235 - ІІІ та Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким було затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є: 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

За статтею 1 вищевказаного Закону України реєстрація громадянства України - це внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи.

Як зазначалось вище, Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року затверджено відповідний «Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень», а також покладено виконання функцій спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань громадянства на Державну міграційну службу України.

Абзацом 1 пункту 1 зазначеного вище Порядку передбачено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.

Досліджуючи надані заявником на підтвердження факту постійного проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року документів, судом не встановлено безумовного підтвердження тих обставин, на які посилається заявник у поданій до суду заяві.

Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною 2 статті 78 Цивільного процесуального кодексу України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України).

Отже, матеріально - правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його не виконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано іншою стороною.

Надані заявником, витребувані судом докази, наявність яких зазначила заявник, не доводять з абсолютною переконливістю факту проживання ОСОБА_1 станом на 13 листопада 1991 ІНФОРМАЦІЯ_5 на території України за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, ОСОБА_1 не надала суду доказів того, що вона зверталася до відповідного територіального підрозділу Державної міграційної служби України із заявою та іншими документами щодо встановлення належності до громадянства України. Як свідчать матеріали справи, заявниця відразу звернулася до суду, чим порушила процедуру, визначену Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України № 215/2001 від 27 березня 2001 року «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».

У зв`язку із вищевикладеним, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 76-84, 89, 258, 259, 263-268, 315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (відбуває покарання в Державною установою «Чернігівська виправна колонія (№44) 14000, м. Чернігів, вул. Промислова, буд. 38,)

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (14017, м. Чернігів, вул. Шевченка, 51-А, )

Повне судове рішення складено 22 червня 2020 року.

Головуючий - суддя К. В. Мороз