ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3384/20 Справа № 208/2691/19 Суддя у 1-й інстанції - Похваліта С. М. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Правобережної товарної біржі, ОСОБА_3 про визнання аукціону недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що в газеті «Мій Дніпродзержинськ» від 05.12.2010 року № 7 він прочитав об`яву про проведення аукціону із продажу майна, що перебуває в заставі, а саме лот № 1 - пральня (вбудоване приміщення № 81), загальною площею 69,0 кв.м, розташованого в підвалі житлового п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

12 січня 2011 року він виконав всі вимоги об`яви, а саме сплатив гарантійний внесок, реєстраційний внесок, подав письмову заяву організатору торгів.

13 січня 2011 року гарантійний та реєстраційний внески йому було повернуто на його рахунок та повідомлено про відміну торгів.

05 березня 2019 року йому було надано протокол № 1 про проведення цільового аукціону від 17 січня 2011 року, відповідно до якого переможцем торгів стала ОСОБА_2 . Вважає, що аукціон та його результати є недійсними.

На підставі викладеного, просив визнати недійсними результати проведення Правобережною товарною біржею цільового аукціону, про що складений протокол від 17 січня 2011 року з продажу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , переможцем яких стала ОСОБА_2 .

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності.

Відповідачі правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалися.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про товарну біржу», товарна біржа є організацією, що об`єднує юридичних і фізичних осіб, які здійснюють виробничу і комерційну діяльність, і має за мету надання послуг в укладенні біржових угод, виявлення товарних цін, попиту і пропозицій на товари, вивчення, упорядкування і полегшення товарообігу і пов`язаних з ним торговельних операцій.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що товарна біржа здійснює свою діяльність за принципами: рівноправності учасників біржових торгів; застосування вільних (ринкових) цін; публічного проведення біржових торгів.

Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Відповідно п. 2.2. Положення, прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

Учасником прилюдних торгів може бути фізична або юридична особа, яка сплатила гарантійний внесок і може бути покупцем відповідно до законодавства України (п.2.4. Положення).

Гарантійним внеском є завдаток, який за одним лотом сплачує фізична або юридична особа, розмір якого дорівнює сумі винагороди спеціалізованої організації за надані нею послуги з реалізації майна, визначеній виходячи зі стартової ціни лота (п.2.10. Положення)

Для участі в прилюдних торгах покупець подає спеціалізованій організації, яка визначена проводити торги, заяву про участь у прилюдних торгах, документи, що підтверджують сплату гарантійного внеску.

Організатор прилюдних торгів зобов`язаний забезпечити безперешкодне прийняття всіх заяв на участь у прилюдних торгах, а також забезпечити вільний доступ покупців до місця проведення прилюдних торгів (п.3.12. Положення).

Відомості про покупців уносяться до книги реєстрації. Під час проведення реєстрації учасник прилюдних торгів отримує вхідний квиток, інформаційну картку та картку учасника прилюдних торгів (п. 3.15. Положення).

Пунктом 5.2. Положення передбачено, що гарантійний внесок, унесений покупцем до початку прилюдних торгів, зараховується покупцю до купівельної ціни, іншим учасникам ця сума повертається протягом трьох робочих днів після закінчення прилюдних торгів. Гарантійний внесок також підлягає поверненню, якщо торги не відбулися.

Прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, у разі: відсутності покупців або наявності тільки одного покупця; якщо жоден із покупців не запропонував ціну, вищу за стартову ціну лота; несплати в установлений термін переможцем прилюдних торгів належної суми за придбане майно. У такому випадку майно реалізовується на наступних прилюдних торгах, які проводяться в порядку, визначеному цим Положенням (п. 7.1.)

Судом встановлено, що в газеті мій Дніпродзержинськ від 05.12.2010 року № 7 було розміщено оголошення про проведення Правобережною товарною біржею аукціону з продажу нерухомого майна, лот № 1 - пральня (вбудоване приміщення) № 81) загальною площею 69,0 кв.м, яке розташоване в підвалі житлового п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

12 січня 2011 року ОСОБА_1 сплатив гарантійний внесок, реєстраційний внесок, подав письмову заяву організатору торгів про участь в аукціоні.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що 13.01.2011 року гарантійний внесок та реєстраційний внесок були повернуті позивачу та повідомлено про відміну торгів.

Згідно Протоколу Правобережної товарної біржі № 1 про проведення цільового аукціону від 17 січня 2011 року, в аукціоні приймало участь два учасника: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , переможцем торгів стала ОСОБА_2 .

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником приміщення АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 на підставі рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 11 грудня 2012 року.

Відповідно до листа генерального директора Правобережної товарної біржі Полякова І.Г. вих. № від 23.03.2019 року на адресу ОСОБА_1 на його запит щодо підстав повернення йому 13.01.2011 року гарантійного та реєстраційного внесків за участь в аукціоні з продажу спірного нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , преможцем яких стала ОСОБА_2 , повідомлено, що 17.01.2011 року біржею проведено аукціон з продажу вищевказаного нерухомого майна, позивачем був сплачений та 13.01.2011 року повернуті реєстраційні та гарантійні внески. Станом на сьогодні біржа не має даних про причини повернення йому внесків та неучасть позивача в аукціоні. Крім того, у вказаному листі вказано, що, виходячи з наявних даних, Правобережна біржа повинна була провести аукціон з участю ОСОБА_1 , але станом на сьогодні сплив строк позовної давності та будь-які претензії не можуть бути прийнятті (а.с.8).

Позивач посилається на те, що Протокол Правобережної товарної біржі № 1 про проведення цільового аукціону від 17 січня 2011 року, згідно якого переможцем торгів стала ОСОБА_2 він отримав лише 05.03.2019 року

Однак, належних доказів на підтвердження того, що у період з січня 2011 року по березень 2019 року позивач не знав та не міг знати про порушення своїх прав, матеріали справи не містять.

Крім цього, лист генерального директора Правобережної товарної біржі Полякова І.Г. вих. № від 23.03.2019 року на адресу ОСОБА_1 на його запит щодо підстав повернення йому 13.01.2011 року гарантійного та реєстраційного внесків за участь в аукціоні з продажу нерухомого майна, дає підстави для висновку про те, що саме 13.01.2011 року позивач дізнався про ймовірне порушення свого права.

Питання придбання нерухомого майна - пральні, яке може бути використано в комерційних цілях та за яке внесена об`єктивно значна сума грошових коштів 18 198,00 грн гарантійних внесків є суттєвим та важливим, тож у позивача була об`єктивна можливість дізнатися як про повернення йому грошових коштів 13.01.2011 року, так і не запрошення його до участі у цільовому аукціоні від 17.01.2011 року.

Таким чином, з моменту проведення аукціону в 2011 році до моменту звернення позивача із вказаним позовом до суду сплинуло більш ніж 8 років.

Поважність пропуску строку звернення до суду позивачем не доведено.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції, керуючись ст.ст. 204, 328, 638, 655, 256, 261 ЦК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд першої інстанції ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності, не можуть бути прийняті судом до уваги з наступних підстав:

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України.

Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Повернення позивачу 13.01.2011 року гарантійного та реєстраційного внесків за участь в аукціоні з продажу нерухомого майна, дає підстави для висновку про те, що саме 13.01.2011 року позивач дізнався про ймовірне порушення свого права.

Питання придбання нерухомого майна - пральні, яке може бути використано в комерційних цілях та за яке внесена значна сума грошових коштів 18 198,00 грн гарантійних внесків є суттєвим та важливим, тож у позивача була об`єктивна можливість дізнатися як про повернення йому грошових коштів 13.01.2011 року, так і про незапрошення його до участі у цільовому аукціоні 17.01.2011 року.

З моменту проведення аукціону в 2011 році до моменту звернення позивача із вказаним позовом до суду сплинуло більш ніж 8 років.

Поважність пропуску строку звернення до суду позивачем не доведено, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування до спірних правовідносин строку позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст. 267 ЦК України є правовою підставою для відмови у задоволенні позову.

Таким чином, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем в зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова