№ 336/1447/20
пр. № 2/336/1613/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання та на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі.

Шлюб між сторонами не розірвано.

Під час шлюбу народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка працює у будинку культури с. Михайлівка Михайлівської сільської ради на посаді балетмейстера та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки.

Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення повноліття дитини та стягнути аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 заробітку (доходу) починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у наданий судом строк та станом на день розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Сторонами клопотання та заяви до суду не подавались, а судом не вирішувались.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено 29 квітня 2017 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданий Шевченківським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, серії НОМЕР_1 .

Шлюб між сторонами не розірвано.

Відповідач ОСОБА_2 подав позовну заяву до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 03.02.2020 року відкрито позовне провадження по справі, що підтверджується копією ухвали.

Під час шлюбу у сторін народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка постійно проживає з позивачкою та знаходить на повному її утриманні.

Згідно свідоцтва про народження батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 працює у будинку культури с. Михайлівка Михайлівської сільської ради на посаді балетмейстера та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 3.900 грн., що підтверджується довідкою головного бухгалтера БК с. Михайлівка Михайлівської сільської ради від 27.02.2020 року.

Конституцією України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей.

Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.

Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

При визначені розміру аліментів суд враховує що діти, які в силу віку потребують утримання від батьків, стан здоров`я дітей, зростання їх потреб з досягненням відповідного віку.

Крім того, суд враховує майновий стан сторін, їх працевлаштування, відсутність інших утриманців.

Відповідач матеріальної допомоги не надає, інших дітей або утриманців не має, працює неофіційно та має постійний дохід, стан здоров`я дозволяє працювати. Заперечень щодо позову не надав.

Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні.

Вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, суд задовольняє їх та вважає доцільним в інтересах дитини для забезпечення йому реальної матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у в розмірі 1/4 заробітку (доходу)., щомісячно, що, з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні.

Крім того, статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань не має, відповідно, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі 1/6 заробітку (доходу) на утримання дружини до досягнення спільною дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, щомісячно з дня подачі позову з 16.03.2020 року та до досягнення дитиною трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 16 березня 2020 року до досягнення повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання в розмірі 1/6 заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісяця, починаючи з 16 березня 2020 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1681,60.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя Ю.А. Галущенко