Дата документу 25.06.2020
Справа № 937/2952/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«25» червня 2020 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Сметаніної А.В.,
за участі секретаря - Горбань Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УНІКА» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки,
Представник позивача - адвокат Мелех Д.О. звернувся до суду, в інтересах позивача ОСОБА_1 із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача 8 711,82 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, а також 3900,00 судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги.
Представник позивача - адвокат Мелех Д.О. та позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Мелеха Д.О. надійшло клопотання про проведення розгляду справи за їх відсутності, не заперечують проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти винесення заочного рішення за наявності всіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України.
Представник відповідача ПрАТ «СК «УНІКА» в судові засідання, призначені на 04.06.2020 року на 10.00 годину та 25.06.2020 року на 14.00 годину не з`явився з невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить підпис представника в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказі за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає, що представник відповідача вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки, відзив на позовну заяву не подав, позивач та його представник не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення, тому суд, з урахуванням вимог ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи за його відсутності та за відсутності позивача, а також у зв`язку з неявкою представника відповідача фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з вимог ст.ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.
Судом встановлено, що 20.09.2018 року на 369 км.+190 м. автодороги "Харків - Сімферополь", на території Михайлівського району, Запорізької області, сталося зіткнення автомобіля "ЗАЗ Sens", д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля "Mercedes - Benz Vito", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . В результаті ДТП водій автомобіля "ЗАЗ" ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та пасажир ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 загинули на місці пригоди.
В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, близьким родичам померлого, а саме дружині загиблого ОСОБА_1 було завдано матеріальну та моральну шкоду.
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 , станом на 20.09.2018 року, була застрахована у ПрАТ "СК "УНІКА" за полісом ОСЦПВВНТЗ № 7414356, діючий на 20.09.2018 року.
25.02.2019 року, відповідно до вимог ст. 33, ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, представником за довіреністю Мелех Д.О. було надіслано на поштову адресу ПрАТ "УНІКА" повідомлення від 21.02.2019 року про ДТП та заяви на виплату страхового відшкодування з усіма необхідними документами /а.с.5,6,7,8,9/.
18.03.2019 року відповідачем було надіслано представнику позивача Мелех Д.О. за вих.№00291185 від 11.03.2019 року лист про надання додаткових документів /а.с.12/.
20.05.2019 року відповідачем було надіслано листа за вих.№00291185 від 13.05.2019 року про прийняте рішення виплатити страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 8 212,00 грн. - витрати на поховання згідно наданого розрахункового документа, 134 028,00 грн., у зв`язку із втратою годувальника та 44 676,00 грн. - моральна шкода, згідно ст. 27.3 ЗУ "Про обов`язкове страхування ЦПВВНТЗ". Також було вказано, що з зазначеної суми відшкодування моральної шкоди будуть утримані податки відповідно податкового законодавства /а.с.13/.
14.05.2019 року на банківські реквізити представника ОСОБА_1 по довіреністю Мелех Д.О. , згідно банківської виписки відповідач здійснив виплату страхового відшкодування завданої моральної шкоди в результаті вищезазначеної ДТП у розмірі 35 964,18 грн. /а.с.14/. Тобто, відшкодував відрахував від суми страхового відшкодування у розмірі 44 676,00 грн. податок 19,5 % (18% - ПДФО та 1,5% - військового збору), що становить 8 711,82 грн.
Вирішуючи питання про законність дій представника відповідача в частині відрахування від суми страхового відшкодування у розмірі 44 676,00 грн. податку 19,5 % (18% - ПДФО та 1,5% - військового збору), що становить 8 711,82 грн., суд виходить з наступного:
Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.
Статтею 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено чіткий ліміт розміру страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди у разі смерті потерпілого, а саме страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлене законодавством на день настання страхового випадку і виплачується рівні частинами.
Згідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. При цьому страхова виплата - це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.
Відповідно до п. 9.4. вказаної вище статті Закону - страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, будь-яке страхове відшкодування здійснюється виключно на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в порядку та на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
При цьому, оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV Податкового кодексу України.
Статтями 162 та 163 ПК України визначено, хто є платниками податку на доходи фізичних осіб та визначено об`єкти оподаткування.
Відповідно до ст. 164.1 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Статтями 164.1.1, 164.1.2 ПК України визначено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом. Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Статтею 164.2 ПК України (на час виникнення спірних правовідносин) визначено доходи, які включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема це дохід у вигляді відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди (ст. 164.2.14), крім: сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю, а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом.
Отже, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподатковуваного доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткуванню, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Проте, в даному випадку мова йде не про суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнутих на підставі судового рішення, що спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.
Крім того, дія цього підпункту (тобто 164.2) не поширюється на оподаткування сум страхових виплат, страхових відшкодувань і викупних сум за договорами страхування.
Статтею 165 ПК України (на час виникнення спірних правовідносин) визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу.
Статтею 165.1.27 «в» ПК України (на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що сума страхової виплати, страхового відшкодування або викупна сума, отримана платником податку за договором страхування від страховика-резидента або страховика-нерезидента, іншого ніж довгострокове страхування життя (у тому числі страхування довічних пенсій) та недержавне пенсійне забезпечення не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподаткованого доходу, у разі якщо під час страхування цивільної відповідальності сума страхового відшкодування не перевищує розмір шкоди, фактично заподіяної вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.
Таким чином, саме норми зазначеного підпункту поширюються на суму страхового відшкодування, яка виплачується безпосередньо страховиком - резидентом фізичній особі (вигодонабувачу).
На підставі вищевикладеного та згідно положень ст. 165 ПК України страхове відшкодування - є доходом, який не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому не підлягає оподаткуванню з доходів фізичних осіб та здійснюється виключно в порядку та на умовах встановлених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Згідно ст. 3 Розділу II Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України «Про затвердження Порядку застосування підпунктів 165.1.27 та 165.1.28 пункту 165.1 статті 165 розділу IV Податкового кодексу України щодо страхових виплат, страхових відшкодувань, викупних сум та пенсійних виплат, отримуваних платником податку за договорами страхування, недержавного пенсійного забезпечення, пенсійного вкладу та довірчого управління» №997 від 24.12.2010 року, при страхуванні цивільної відповідальності платника податку сума страхового відшкодування, яка не включається до загального місячного або річного оподаткованого доходу платника податку, не може перевищувати розмір шкоди, фактично завданої вигодонабувачу (бенефіціару), яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати. У разі якщо сума страхового відшкодування перевищує зазначений розмір шкоди, податковий агент від суми такого перевищення утримує та сплачує (перераховує) до бюджету податок за ставкою визначеною Податковим кодексом України.
Таким чином, єдиною умовою, за якої страхове відшкодування включається до складу загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку є перевищення розміру шкоди, яка визначається за звичайними цінами на дату такої страхової виплати.
Таким чином, аналізуючи зміст вищевикладених нормативно-правових актів, станом на час виникнення спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що оскільки, страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є різновидом обов`язкового страхування в Україні, то під час здійснення виплат страхового відшкодування, потерпілим внаслідок ДТП, оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором не здійснюється.
За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Від представника ПрАТ «СК «Уніка» ні відзиву, ні доказів на спростування доводів позовної заяви не надійшло.
Таким чином, на підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд визнає позов ОСОБА_1 про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі та вважає за необхідне стягнути з ПрАТ «СК «Уніка» 8 711,82 грн. недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України.
Згідно з вимогамист.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).
Така позиція закріплена і у п. п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».
Зокрема, п. 48 вищезазначеної постанови встановлено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, між позивачем та адвокатом Мелехом Д.О. укладено договір про надання правової допомоги від 17 квітня 2020 року /а.с.16/.
Оплата за надані позивачу юридичні послуги в розмірі 3900,00 грн. підтверджена додатком № 1 до договору про надання правової допомоги б/н від 17.04.2020 року, детальним розрахунком робіт (наданих послуг) виконаних доля надання правничої допомоги від 17.04.2020 року, актом виконаних робіт від 21.04.2020 року, квитанцією про оплату від 21.04.2020 року та рахунком - фактурою від 21.04.2020 року /а.с.17,18,19,20,21/.
Жодних запереч від представника відповідача з приводу заявлених позивачем сум на стягнення витрат на правничу допомогу не надійшло, а тому вимоги в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню у сумі 3900,00 гривень.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.
02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій, у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 20 березня 2020 року №540-IX».
За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону №540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, ст. ст. 164, 165 ПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «УНІКА» про стягнення недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки - задовольнити повністю.
Стягнути з ПрАТ «СК «УНІКА» на користь ОСОБА_1 суму недоплаченої суми страхового відшкодування заподіяної моральної шкоди завданої смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки у розмірі 8 711 /вісім тисяч сімсот одинадцять/ гривень 82 копійки, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 900 /три тисячі дев`ятсот/ гривень 00 копійок, а всього 12 611 /дванадцять тисяч шістсот одинадцять/ гривень 82 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його складення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 25 червня 2020 року.
Суддя Мелітопольського
міськрайонного суду
Запорізької області: А.В. Сметаніна