УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 року Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого - судді Мушкета О.О., за участю секретаря - Дарменко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Кальміуський відділ державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Іллічівського районного суду м.Маріуполя зі скаргою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами

Свою скаргу обґрунтовує тим, що 17.03.2019 року Кальміуським відділом державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), у процесі виконання виконавчого листа від 18.06.2013 року № 0520/11385/2012, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя, винесено постанову про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. На даний час виконавче провадження передано до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Вищевказану постанову йому направлено не було, та він взагалі не знав про її існування.

При цьому вказує, що тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами не може застосовуватись у разі, якщо встановлення такого обтяження позбавляє боржника основного законного джерела засобів існування. Наголошує на тому, що з 01.03.2019 року він працює в ТОВ «Компанія Металсервіс» на посаді «водія автотранспортних засобів» і заробітна плата на цьому підприємстві є основним законним джерелом засобів для його існування та сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , однак це не було враховано державним виконавцем при винесені постанови, що позбавляє його основного законного джерела засобів існування та можливості сплати аліментів.

Посилаючись на вище викладене, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) ВП №39362416 по виконавчому листу №0520/11385/2012 від 18.06.2013 року, а саме постанову: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 17.03.2019 року.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд скарги не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, та додав до матеріалів справи довідки про сплату аліментів на користь ОСОБА_2 .

Представник Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в судове засідання на розгляд скарги не з`явився, подав до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, рішення просив прийняти на розсуд суду.

Представник Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання на розгляд скарги не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд скарги не з`явилась з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Згідно ч 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи та проведенням розгляду справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх належність та допустимість, вважає, що вимоги скарги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Сулом встановлено, що 17.03.2019 року, державним виконавцем Кальміуським відділом державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), у процесі виконання виконавчого листа від 18.06.2013 року №0520/11385/2012, виданого Іллічівським районним судом м.Маріуполя, винесено постанову про встановлення щодо ОСОБА_1 тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно довідки-інформації про виконавче провадження №39362416 від 06.05.2020 року ОСОБА_1 , станом на 29.02.2020 року мав заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 148887,72 гривень.

Державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Черниш О.І. в межах виконавчого провадження №39362416 при примусовому виконанні виконавчого листа №0520/11385/2012, у зв`язку з наявністю заборгованості по аліментам винесено постанову, якою:

- 17.04.2019 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Як вбачається з довідок ТзОВ «Компанія Металсервіс» МФО 322540, ОСОБА_1 працює у компанії на посаді «водій автотранспортних засобів» з 01.04.2019 року по теперішній час та з його заробітної плати, як працівника, примусово стягуються (відраховуються) аліменти.

Згідно довідки №O5LR7N2MNTBBF5LR від 02.03.2020 року, ОСОБА_1 дійсно сплачує на рахунок ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини.

Згідно статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

Відповідно до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови:

1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі;

4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, зокрема, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

З системного аналізу вищезазначених положень Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що за наявності у боржника заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини, державний виконавець, в залежності від розміру утвореної заборгованості, має право здійснити звернення стягнення на майно боржника (накласти арешт на майно та грошові кошти наявні на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах), а також встановити боржнику ряд обмежень визначених п. п. 1-4 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, в своїй скарзі на дії державного виконавця Аланін В.Л. не ставить вимог, у відповідності до ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», щодо оскарження розміру та/або здійснення перерахунку виниклої у нього заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, приймаючи до уваги, що у відповідності до довідок, наявних в матеріалах справи, та пояснень наданих ОСОБА_1 , останній працює водієм автотранспортних засобів і це єдине джерело його доходу, а тому у відповідності до вимог п. 1 ч. 10. ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» до боржника не може бути застосовано тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, оскільки таке обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги скарги ОСОБА_1 про скасування постанови головного державного виконавця від 17.03.2019 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а зазначена постанова скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 48, 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 12, 13, 247, 260-261, 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - задовольнити.

Скасувати постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у праві керування транспортними засобами, винесену 17.03.2019 року в межах виконавчого провадження №39362416 державним виконавцем Кальміуського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Чернищ О.І., при примусовому виконанні виконавчого листа №0520/11385/2012.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О. О. Мушкет