Єдиний унікальний номер справи 183/1573/20
Провадження № 2/183/2307/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Майної Г. Є., розглянувши в письмовому, спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2020 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У належному їй будинку у 1997 році був зареєстрований її син - ОСОБА_2 , що є відповідачем у справі. Фактично відповідач з 2010 року не проживає у будинку, комунальні платежі не сплачує, останній не утримує, а реєстрація відповідача порушує її права, як власника нерухомого майна.

У зв`язку з чим, позивач, посилаючись на ст. 405 ЦК України, просила суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву (а.с. 10-11).

Сторони відзиву, відповіді на відзив та заперечень не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння) від 10 січня 1987 року, наданого суду у засвідченій позивачем копії, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4).

Згідно з довідкою про підтвердження назви вулиці, виданої Виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, відповідно до розпорядження від 19 лютого 2016 року № 61-р "Про здійснення заходів з декомунізації у АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Відповідно до довідки адресно-довідкового підрозділу ГУМС УДМС України в Дніпропетровській області № 1488/2 від 13 квітня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 квітня 1997 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9), що також підтверджується інформаційною довідкою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради № 894 від 03 березня 2020 року (а.с. 5).

Відповідач у зазначеному житловому будинку АДРЕСА_1 , однак не проживає з 2010 року, що підтверджується актом голови квартального комітету № 12 м. Новомосковськ Дніпропетровської області Козаченко Г. С., складеними в присутності сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 02 березня 2020 року (а.с. 6).

Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає більше одного року, у будинку АДРЕСА_1 , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знявся, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним їй нерухомим майном, і може бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840 гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПКУкраїни, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду складено і підписано 22 червня 2020 року.

Суддя Г.Є. Майна