Справа № 754/6410/19 Головуючий 1 інстанція- Лісовська О.В.
Провадження № 22-ц/824/4028/2020 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

25 червня 2020 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 нарішення Деснянського районного суду м.Києва від 02 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і визначення способу участі батька у її вихованні,-

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, який надалі уточнив і мотивував тим, що він із відповідачкою ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі із 31 серпня 2007 року, який розрвано рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 24 січня 2018 року. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказував, що в кінці 2017 року він виїхав із придбаної його батьками квартири АДРЕСА_1 і мешкає окремо у м.Бровари Київської області. Відповідачка всіляко перешкоджає йому у спілкуванні з дитиною, постійно налаштовує доньку проти нього і його родини, заперечує проти зустрічей з дитиною без її присутності. Він з цим певний час мирився, проте після скандалу влаштованого відповідачкою 23 березня 2019 року, коли відповідачка викликала міліцію і повідомила, що він її згвалтував, він більше не бажає з цим миритися. Донька після цього скандалу налякана і коли він її відвідує, постійно поглядає на матір і перепитує її чи правильно вона з ним поводиться (чи можна взяти від нього подарунок, чи можна поцілувати на прощання тощо). Він систематично надає матеріальну допомогу на утримання доньки, позитивно характеризується, ознак психічного захворювання у нього немає, під наркологічним наглядом не перебуває, працює як фізична особа-підприємець.

У зв`язку з наведеним просивзобов`язати відповідачку не чинити перешкоди у спілкуванні з дочкою ОСОБА_3 та визначити способи участі позивачі у спілкуванні та вихованні дитини, а саме: один день серед тижня в період часу з 09 години до 20 години без присутності матері; кожного тижня з вечора п`ятниці до вечора неділі (з ночівлею) без присутності матері; на свята (Новий рік (парні роки), день народження дитини

- 2 -

(парні роки), день народження позивача та членів родини, Різдво (парні роки), Великдень (парні роки), 8 Березня (парні роки), Трійця (парні роки), День Конституції (парні роки), День незалежності (парні роки); половина всіх осінніх, зимових, весняних та літніх канікул з дитиною без присутності матері; під час хвороби доньки безперешкодне відвідування дитини за місцем її проживання; безперешкодне спілкування телефоном з дитиною.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 02 грудня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Встановлено порядок участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 за наступним графіком:

1) До досягнення дитиною семирічного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_2 ):- перша та третя субота з 10 години до 15 години у присутності матері; - друга та четверта субота з 15 години до 20 години у присутності матері; - 30 червня з 10 години до 20 години у присутності матері;- 01 грудня з 10 години до 20 години у присутності матері.

2) З часу досягнення дитиною семирічного віку (з 01 липня 2021 року) і до досягнення дитиною 14-річного віку: - перша та третя субота з 10 години до 15 години (без присутності матері); - друга та четверта субота з 15 години до 20 години (без присутності матері); - 30 червня (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері); - 01 грудня з 10 години до 20 години (без присутності матері); - 07 січня (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері); - 28 червня (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері); - 24 серпня (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері); - щорічно по три дні поспіль в період шкільних весняних та осінніх канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір`ю та з урахуванням стану здоров`я дитини); - щорічно по сім днів поспіль в період шкільних зимових канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір`ю та з урахуванням стану здоров`я дитини);- щорічно 14 днів поспіль в період шкільних літніх канікул (без присутності матері, але за попереднім погодженням з матір`ю та з урахуванням стану здоров`я дитини); - під час хвороби дитини безперешкодне відвідування дитини за місцем її проживання; - безперешкодне спілкування телефоном з дитиною. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись із рішенням відповідачка ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції, визначивши, що з часу досягнення дитиною семирічного віку (з 01 липня 2021 року) і до досягнення дитиною 14-річного віку всі побачення відбуваються у присутності матері, в частині визначених судом побачень на день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 (парні роки) з 10 години до 20 години у присутності матері в місці святкування дня народження дитини, а щодо побаченьна день народження позивача 01 грудня з 10 години до 20 години, то підстав встановлювати побачення в цей день немає, бо це є робочий день.

Скарга мотивована тим, що донька сторін хворіє на ряд захворювань, зокрема кропив`янку, бронхіальну астму та гострий обструктивний ларингіт. Дані захворювання є небезпечними для здоров`я дитини і мають непередбачуваний, системний та хронічний характер, а їх наянсть зумовлює особливі потреби дитини з дотриманням спеціального режиму лікування харчуваня і відпочинку. Вважає, що стан здоров`я дитини не дозволяє батьку проводити час з дитиною за її відсутності, оскільки неможливо передбачити коли саме у доньки може початися приступ задухи чи кропив`янки, а батько не зможе адекватно реагувати і надати екстрену допомогу. Окрім того, відповідач не вчинив жодних дій щоб отримати елементарні знання з приводу надання доньці термінової допомоги. Це ж стосується встановлення судом режиму спілкування з батьком в період шкільних канікул, який не враховує стан здоров`я дитини, контроль за прийомом ліків і спеціальний режим

- 3 -

харчування. Встановлення графіку побачень на день народження позивача може перешкодитии дитині відвідувати школу, бо цей день може припадати на будній, а встановлення побачення на день народження дитини може перешкодити їй зустрітися з друзями і доречнішим буде присутність батька на святкуванні дня народження дитини. Суд не врахував, що тільки після налагодження відносин позивача і доньки можливе вирішення питнаня щодо проведення спльного відпочинку під час канікул.

Позивач ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, де вказав, що суд першої інстанції прийняв законне та обгрунтоване рішення і правомірно задоволив його позовні вимоги частково, а доводи апеляційної скарги відповідачки є безпідставними і надуманими, не грунтуються на вимогах закону, не спростовують висновків суду.

В суді апеляційної інстанції відповідачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Бурнашев П.В. подану апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити та скасувати рішення Деснянського районного суду м.Києва від як незаконне.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Осадчий П.Ю. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечували, посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування.

Третя особа Служба у справах дітей Деснянської районної у м.Києві державної адміністрації повідомлена про час розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки, до суду не з`явилася, причин неявки не повідомила, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони із 31 серпня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Сім`я сторін розпалася, рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 24 січня 2018 року шлюб розірвано. На даний час сторони проживають окремо.

Дитина зареєстрована та проживає з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою Службою у справах дітей Деснянської районної в м.Києві державної адміністрації проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що умови для проживання та виховання дитини створено належним чином. Для дитини виділено окреме спальне місце (дитяче ліжко) в кімнаті разом з матір`ю, є шафа для

- 4 -

одягу, письмовий стіл, телевізор, розкладний диван; наявні дитячі речі, іграшки, книжки. Під час проведення обстеження житлово-побутових умов проживання малолітня ОСОБА_3 була вдома, в ході бесіди дитина повідомила, що бачиться з батьком вона не проти, однак хоче, щоб на зустрічах біля неї була мама.

Позивач мешкає у АДРЕСА_2 . Службою у справах дітей Броварської міської ради за місцем проживання позивача проведено обстеження житлово-побутових умов проживання і встановлено, що позивач проживає у двокімнатній квартирі, що належить на праві власності матері позивача ОСОБА_7 , для дитини облаштовано окрему кімнату, де є диван, письмовий стіл, тумба, телевізор, комп`ютер. З матеріалів справи вбачається, що позивач має позитивні характеристики. Відповідно до довідок про проходження психіатричного та наркологічного огляду, які містяться в матеріалах справи, не перебуває на відповідному обліку.

Відповідно до інформації ДНЗ № 755 Деснянського району м. Києва, що була отримана на запит Служби у справах дітей Деснянської РДА, малолітня ОСОБА_3 відвідує заклад (ясла-садок) № 755 з 01 вересня 2017 року по даний час. За весь час відвідування закладу дівчинка перебуває під постійною опікою мами; приводили та забирали дівчинку мама та бабуся. Мама постійно цікавилась справами дитини під час перебування в дошкільному закладі, приймала активну участь у житті колективу, відвідувала свята та батьківські збори. За даний період часу батько в житті дитини участі не приймав та взагалі не відвідував заклад.

Згідно із інформацією КНП «ЦПМСД № 2 Деснянського району м.Києва, в якому обслуговується малолітня ОСОБА_3 , дитина перебуває на диспансерному обліку з діагнозом «хронічна кропив`янка, рецидивуючий обструктивний бронхіт, гіперметропічний астигматизм обох очей, аденоїдні вегетації, синдром нав`язливих рухів невротичного характеру». Зі слів лікаря-педіатра, під наглядом якого перебуває дитина, під час звернень за медичною допомогою (амбулаторно чи вдома) дитину завжди супроводжує мати ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 за весь час відвідувань лікаря-педіатра був присутній при огляді дитини вдома (під час хвороби) 3-4 рази. Починаючи з липня 2017 року, батько під час відвідувань лікаря-педіатра вдома не присутній.

Крім того, у висновку психологічного обстеження малолітньої ОСОБА_3 , здійсненого психологом Міського центру дитини Служби у справах дітей та сім`ї Київської міської державної адміністрації, зазначено, що у дівчинки сформований надійний тип емоційної прив`язаності до матері, ознак нанесення психологічної травми з боку батька по відношенню до дитини не виявлено, до батька у дитини спостерігається дистанційне ставлення через його агресивну поведінку по відношенню до матері. Враховуючи інтереси та бажання дівчинки, а також те, що між батьками існують непорозуміння та часті конфлікти, батькам дитини рекомендовано налагодити конструктивну комунікацію між собою для вирішення питань, які пов`язані зі здоров`ям доньки, за допомогою сімейної медіації.

Також під час розгляду справи встановлено, що відповідачка неодноразово зверталась за захистом себе та неповнолітньої дитини від поведінки позивача до центру соціальних служб. Відповідачка на даний час перебуває на обліку Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, як жертва домашнього насильства, що підтверджується довідкою від 09 квітня 2019 року № 217.

Крім того, відповідачка неодноразово зверталася до поліції із заявами щодо протиправної поведінки позивача ОСОБА_2 , що підтверджується її письмовими заявами та витягами з ЄРДР.

19 серпня 2019 року Службою у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації надано висновок про участь батька у вихованні малолітньої дитини

- 5 -

ОСОБА_3 . Так, відповідно до висновку Служба вважає за доцільне встановити наступний графік спілкування батька з дитиною, а саме: щовівторка з 18.00 до 21.00 години; щоп`ятниці з 18.00 до 21.00 години; щосуботи з 15.00 до 20.00 години; святкові дні: Новий рік, День народження дитини (30 червня), День народження батька ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ); Різдво, Великдень, 8 Березня, Трійця, День Конституції, День незалежності за домовленістю між батьками.

Окрім того, судом встановлено, що між сторонами по справі з моменту розлучення склалися складні стосунки, дитина на даний час має низку захворювань, що провокують приступи та необхідність надання термінової медичної допомоги, відповідачка заперечує проти зустрічей батька з дитиною без її присутності, при цьому той факт, що відповідачкою чиняться перешкоди у спілкуванні батька з дитиною під час розгляду справи не знайшов своє підтвердження та не був підтверджений належними письмовими доказами.

Вказані обстаивни підтверджуються наявними у справі доказами.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що батьки мають рівні права на участь у вихованні дитини, а визначений спосіб участі батька у вихованні враховує як інтереси малолітньої дитини, так й інтереси обох батьків і буде відповідати якнайкращим інтересам самої дитини та встановлюється з урахуванням можливості погодження його між сторонами у відповідний спосіб.

При цьому суд, з урахуванням зібраних доказів, в тому числі показів свідків, висновку спеціаліста щодо психологічного стану дитини, акту обстеження умов проживання батька дитини, даних щодо стану здоров`я дитини, віку дитини, необхідності та стійкого бажання батька приймати участь у вихованні, дійшов висновку про необхідність до досягнення дитиною семирічного віку встановити графік спілкування батька з дитиною у присутності матері, яка не заперечує щодо такого спілкування та надає батьку можливість зустрічатися з дитиною. Суд вважає, що це надасть змогу батьку змінити ставлення до нього дитини, проявити себе та зацікавити дитину до продовження спілкування, що позитивно вплине на стосунки дитини з батьком та можливість подальшого спілкування у відсутності матері.

Суд також врахував, що дитина у 2021 році піде до школи (як зазначила відповідачка у судовому засіданні), у робочі дні може мати додаткові заняття, а тому доцільніше визначити графік спілкування батька з дитиною саме у вихідні дні, надавши достатньо часу для їх спілкування.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно з ч.ч.8, 9 та 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.ст.18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці

- 6 -

забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з п.3 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansenv. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Відповідно статті 51 Конституції України кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно з ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті зазначає, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Згідно ч.ч.2-3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.15 Закону України «По охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Отже, з метою забезпечення прав позивача на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, а також з урахуванням інтересів дитини на спілкування з батьком, суд правильно визначив способи участі останнього у вихованні дитини шляхом надання йому можливості систематичних побачень, можливості спільного відпочинку.

При цьому суд правильно виходив із можливості побачень батька з донькою без участі матері після досягення ОСОБА_3 семирічного віку і початку відвідування нею школи.

Обставин, які свідчать про те, що спілкування батька із донькою перешкоджає

- 7 -

нормальному розвиткові дитини, що батько обирає форми і методи виховання, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, судом не встановлено.

Водночас колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що встановлення графіку побачень з донькою після досягнення нею семирічного віку на день народження позивача 01 грудня з 10 години до 20 години (без присутності матері) може перешкодитии дитині відвідувати школу, бо цей день не є вихідним чи святковим за календарем, а є буднім днем, а тому його слід виключити з графіку побачень.

Це ж стосується доводів скарги про те, що встановлення позивачу побачення з донькою після досягнення нею семирічного віку на день її народження буде перешкодити їй зустрітися з друзями і доречнішим буде присутність батька на святкуванні дня народження дитини. Колегія суддів вважає такі доводи обгрунтованим, оскільки день народження дитини це в першу чергу свято для неї, а тому слід надати їй право обирати як місце святкування, так і коло родичів і друзів. Таке буде відповідати найкращим інтересам дитини.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині встановлення спілкування позивача з донькою ОСОБА_3 після досягнення нею семирічного віку 01 грудня з 10 години до 20 години (без присутності матері) підлягає скасуванню з відмовою у позові в цій частині. А щодо побачень позивача з донькою ОСОБА_3 після досягнення дитиною семирічного віку на день її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері) підлягає зміні із встановленням спілкування пзивача з донькою 30 червня (парні роки) з 10 години до 20 години у присутності матері в місці святкування дня народження дитини.

Колегія суддів відхиляє як необгрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що донька сторін хворіє на ряд захворювань, наявність яких не дозволяє батьку проводити час з дитиною за її відсутності, оскільки неможливо передбачити коли саме у доньки може початися приступ задухи чи кропив`янки, а батько не зможе адекватно реагувати і надати екстрену допомогу.

Судом дані обставини враховані при ухваленні рішення і їм дана відповідна оцінка.

Зокрема судом при визначенні способу участі батька у вихованні дитини враховано стан її здоров`я, в тому числі прогнозована можливість надання термінової медичної допомоги, обізнаність матері щодо такої допомоги та відсутність у батька на даний час необхідних навиків та знань щодо того, яким саме чином таку допомогу надати дитини у разі потреби. А відтак, суд прийшов до висновку про необхідність до досягнення дитиною семирічного віку і до початку шкільних занять встановлення графіку спілкування батька з дитиною у присутності матері, що надасть змогу батьку змінити ставлення до нього дитини, проявити себе та зацікавити дитину до продовження спілкування, що позитивно вплине на стосунки дитини з батьком та можливість подальшого спілкування у відсутності матері.

З такою оцінкою колегія суддів погоджується.

Відхиляючи даний довід колегія суддів враховує, що дівчинка відвідує дитячий садок і тривалий час перебуває без мами, що не перешкоджає її життєдіяльності.

Окрім того, відхиляючи дані доводи, колегія суддів враховує, що, посилаючись на

- 9 -

неможливість побачень батька з донькою після досягнення нею семирічного віку без її присутності, відповідачка всупереч положенням ч.3 ст.12 ЦПК ст.81 ЦПК України, які покладають на сторону обов`язок довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надала ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних, допустимих та достатніх доказів, у розумінні ст.77-80 ЦПК України, які б підтверджували, що що спілкування доньки з батьком у її відсутність становить небезпеку для здоров`я дитини і такі у справі відсутні.

Такі доводи фактично грунтуються на припущеннях відповідачки, оскільки остання не надала суду будь-яких висновків, в тому числі медичних, про неможливість перебування позивача з дитиною без її присутності, чи що перебування дівчинки з будь-якою іншою особою окрім матері становить небезпеку для її житття.

Як вище вказувалося, обставин, які свідчать про те, що спілкування батька із донькою перешкоджає нормальному розвиткові дитини, несе загрозу її здоров`ю чи життю, судом не встановлено.

До таких же висновків про можливіть самостійних побачень батька з донькою прийшов орган опіки та піклування, надавши свій висновок з рекомендаціями щодо графіку побачень, та зазначивши про необхідність досягнення домовленості між батьками.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 02 грудня 2019 року в частині встановлення порядоку участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 після досягнення дитиною семирічного віку 01 грудня з 10 години до 20 години (без присутності матері) скасувати і ухвалити нове, яким в цій частині позовних вимог відмовити.

Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 02 грудня 2019 року в частині встановлення порядку участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з донькою ОСОБА_3 після досягнення дитиною семирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_3 (парні роки) з 10 години до 20 години (без присутності матері) змінити встановивши спілкування ОСОБА_2 з донькою 30 червня (парні роки) з 10 години до 20 години у присутності матері в місці святкування дня народження дитини.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді: