РІШЕННЯ

іменем України

25 червня 2020 рокуСправа №451/584/20
Провадження № 2/451/599/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/584/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення,-

в с т а н о в и в:

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про стягнення коштів за час затримки виконання судового рішення.

В позовній заяві зазначає, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Укрспирт» були задоволені повністю: визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 28.10.2014 року №458; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирту»; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 по 04.05.2015 року у розмірі 64 420,50 грн; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 невиплачену премію за липень та серпень 2014 року у розмірі 5 437,34 грн.; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 нараховані та не виплачені при звільненні в жовтні 2014 року грошові кошти в сумі 38 84,16 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 9 448,36 грн. допущено до негайного виконання. 22 грудня 2015 року Апеляційним судом Львівської області винесено рішення, яким рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Укрспирт» премії за липень та серпень 2014 року та в частині стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів в сумі 38 846,16 грн., в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення суду залишено без змін. Проте, незважаючи на те, що рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року, в частині поновлення на роботі не було скасовано судом апеляційної інстанції, відповідач так і не поновив його на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» та не виплатив середній заробіток за час вимушеного прогулу. 21 квітня 2020 року йому стало відомо, що згідно із наказом ДП «Укрспирт» № 108-к «Про виконання судового рішення» підприємство виконало рішення суду, а саме поновило його на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» та виплатило середній заробіток за час вимушеного прогулу. З урахуванням викладеного вбачається, що з вини ДП «Укрспирт» відбулася затримка виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року про поновлення його на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського МПД ДП «Укрспирт», що відповідно до статті 236 КЗпП України є підставою для стягнення з підприємства на його користь середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05 червня 2015 року по 20 квітня 2020 року. Звертає увагу суду, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року встановлено, що розмір середньоденного заробітку ОСОБА_1 складає 429 (чотириста двадцять дев`ять) гривень 47 копійок. З огляду на вищевикладене, період невиконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 становить із 05 червня 2015 року по 20 квітня 2020 року, тобто має місце затримка у 1 221 робочих днів. Враховуючи наведене, загальний розмір компенсації за час затримки виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 становить 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок (1 221*429,47). Просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 4 червня 2015 року у справі №451/1731/14, за період з 05 червня 2015 року по 20 квітня 2020 року в розмірі 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок (а.с.1-4).

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.32).

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, проти задоволення позовних вимог заперечує (а.с.30).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони.

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечили сторони.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст.43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суд встановив, що рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 4 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ДП «Укрспирт» були задоволені повністю: визнано незаконним та скасовано наказ ДП «Укрспирт» від 28.10.2014 року №458; поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського місця провадження діяльності та зберігання спирту ДП «Укрспирту»; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 по 04.05.2015 року у розмірі 64 420,50 грн; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 невиплачену премію за липень та серпень 2014 року у розмірі 5 437,34 грн.; стягнуто з ДП «Укрспирт» на користь ОСОБА_1 нараховані та не виплачені при звільненні в жовтні 2014 року грошові кошти в сумі 38 84,16 грн. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 9 448,36 грн. допущено до негайного виконання (а.с.33).

22 грудня 2015 року Апеляційним судом Львівської області винесено рішення, яким рішення Радехівського районного суду Львівської області від 4 червня 2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ДП «Укрспирт» премії за липень та серпень 2014 року та в частині стягнення невиплачених при звільненні грошових коштів в сумі 38 846,16 грн., в цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.39-45).

Постановою Верховного суду від 23 січня 2018 року касаційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» залишено без задоволення. Рішення апеляційного суду Львівської області від 22 грудня 2015 року залишено без змін (а.с.46-55).

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини, що визначені рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 4.06.2015 року, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч.7 ст.235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч. 5 ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Відповідно до п.34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Аналіз зазначених правових норм та роз`яснень, дає підстави для висновку про те, що законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення на роботі працівника в разі його незаконного звільнення. Цей обов`язок полягає в тому, що роботодавець зобов`язаний видати наказ про поновлення працівника на роботі відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде це рішення суду оскаржуватися.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (частина друга статті 18 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 65 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття "затримка" як "зволікання", затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі необхідно вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно, після проголошення судового рішення. У разі невиконання цього обов`язку добровільно рішення суду підлягає виконанню у примусовому порядку.

Такий правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі № 6-435цс15.

Крім того, Верховний Суд звертає увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 15 жовтня 2009 року у справі « ОСОБА_2 проти України» (заява №40450/04), де зазначено, що ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції.

Отже, для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного дня після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Із копії наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 21 квітня 2020 року №108-к «Про виконання судового рішення», вбачається що підприємство виконало рішення суду, а саме поновило ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника керівника з виробничих питань Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» з 28 жовтня 2014 року та виплатило середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 28 жовтня 2014 року по 04 червня 2015 року в розмірі 64 420 (шістдесят чотири тисячі чотириста двадцять) гривень 50 копійок (а.с.5).

Із рішення Радехівського районного суду від 04 червня 2015 року вбачається, що з врахуванням Постанови КМУ від 08 лютого 1995 року №100 «Порядку обчислення середньої заробітної плати», середня заробітна плата ОСОБА_1 становить 429 грн. 47 коп.

Період невиконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_1 становить із 5 червня 2015 року по 20 квітня 2020 року, тобто має місце затримка у 1 221 робочих днів. Враховуючи наведене, загальний розмір компенсації за час затримки виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 4 червня 2015 року про поновлення на роботі ОСОБА_1 становить 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок (1 221х429,47).

При цьому, суд не знаходить підстав для звільнення відповідача від сплати середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у сумі 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у невиплаті належних позивачу сум.

Згідно зі ст.ст.12-13 та 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до вимог ч.2 ст.229 ЦПК України, докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Отже, вирішуючи позов у межах заявлених вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у сумі 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 5 243 (п`ять тисяч двісті сорок три) гривні 83 (вісімдесят три) копійки.

Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 12, 13, 81, 83, 133, 141, 315 ЦПК України, ст.ст.116,117 КЗпП України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (місцезнаходження 07400, Київська область м.Бровари вул.Гагаріна,16, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки виконання рішення Радехівського районного суду Львівської області від 04 червня 2015 року у справі №451/1731/14, за період з 5 червня 2015 року по 20 квітня 2020 року в розмірі 524 382 (п`ятсот двадцять чотири тисячі триста вісімдесят дві) гривні 87 копійок.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «УКРСПИРТ» ( місцезнаходження 07400, Київська область м.Бровари вул.Гагаріна,16, ) в користь держави судовий збір в розмірі 5 243 (п`ять тисяч двісті сорок три) гривні 83 (вісімдесят три) копійки до спеціального фонду Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України; отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; р/р НОМЕР_2 ; код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарачій кімнаті 25 червня 2020 року.