Справа: 431/4590/19
Провадження: 2/431/235/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області

В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,

При секретарі судових засідань: Кустовій О.О.,

Позивача: ОСОБА_1 ,

Представника відповідача: ОСОБА_2 ,

Відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа-нотаріус ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 обґрунтовує свій позов тим, що він є особою, чиї матеріальні права порушені укладеною між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угодою, вказуючи про те, що нерухоме майно - бригадний будинок, що є предметом спору, належав колишнім членам КСП «Правда», а потім, за приймально-здавальним актом перейшло до СТОВ «Проїждже», засновником якого є позивач. Вибуття з володіння СТОВ «Проїждже» майна є незаконним, що стало приводом для його звернення до суду. Позивач ОСОБА_1 вказав, що йому стало відомо про те, що відповідач ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі від 01.11.2016 року набув право власності на 192 частини з 1000 частин на житлову будівлю-бригадний будинок, що складається з літер А1, а-бригадний будинок загальною площею 67,4 кв.м; літери Б-альтанки, загальною площею 99,4 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує на те, що володіння ОСОБА_3 вказаного майна незаконне, оскільки рішенням Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року скасоване рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно. В якості ознак незаконності правочину позивач вказує на ту обставину, що ОСОБА_4 , будучи обізнаною про розгляд рішення Старобільського райсуду Луганської області від 17.05.2016 року судом апеляційної інстанції, умисно 01.11.2016 року укладає й нотаріально завіряє угоду з ОСОБА_3 про купівлю-продаж частини нежитлового будинку, а 02.11.2016 року було скасовано рішення Старобільського районного суду Луганської області за позовом ОСОБА_4 про визнання договору цього нерухомого майна дійсним. Крім того, реєстрація нотаріусом Пульним С.М. угоди між ОСОБА_4 й ОСОБА_3 було проведено з порушеннями, оскільки не було підстав визначити частки нерухомості без висновку про технічну можливість поділу об`єкта нерухомості. Позивач вказує, що відповідачами порушені вимоги ст. 215 ч. 1 ЦК України, а тому правочин підлягає визнанню, як недійсний, просить скасувати державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі-бригадного будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , проведену 01.11.2016 року приватним нотаріусом Пульним С.М., стягнути витрати на сплату судового збору.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Гіммельфарб С.О. позов не визнав, вважав, що у позивача немає підстав для його звернення до суду з позовом, оскільки його права не порушені, угоду купівлі-продажу вважає законною, оскільки на час її укладання не було підстав, що свідчили б про незаконність договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідач ОСОБА_3 вважав позов необґрунтованим. Просив відмовити в задоволенні, оскільки договір купівлі-продажу частини будинку є законним, нерухоме майно, придбане ним у ОСОБА_4 використовується, в ньому тривають ремонтні роботи.

Третя особа - приватний нотаріус Пульний С.М. в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в котрій просив розглянути справу без його участі (а.с. 112).

Суд, з`ясував позицію сторін, дослідив письмові докази, надані сторонами й дійшов висновку про необхідність задоволення позову за слідуючих підстав:

17.05.2016 року рішенням Старобільського районного суду Луганської області позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про визнання права власності на нерухоме майно задоволений. Визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлову будівлю-бригадний будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Рішенням Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року скасоване рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року, постановлено нове рішення, яким у позовних вимогах ОСОБА_4 відмовлено. При цьому, рішенням Луганського апеляційного суду визнане право ОСОБА_1 на оскарження рішення суду, як особи, чиї інтереси порушено, його апеляційна скарга на рішення Старобільського суду Луганської області задоволена.

З вищенаведеного вбачається, що за ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Оскільки згідно рішення Луганського апеляційного суду від 02.11.2016 року було прийнято апеляцію ОСОБА_1 , яку було задоволено, визнано, що він, як особа, чиї інтереси порушено винесеним рішенням Старобільського районного суду від 17.05.2016 року, має право на оскарження. Таким чином, при розгляді даної справи немає необхідності доказувати, що права ОСОБА_1 угодою між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були порушені й він має право звернення до суду. При цьому суд враховує, що предметом спору є одне й те саме нерухоме майно.

За ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З вищенаведеного вбачається, що договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, розташованої по АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_6 й ОСОБА_4 є недійсним, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено.

Таким чином, ОСОБА_4 не є власницею майна - нежитлової будівлі - бригадного будинку по АДРЕСА_1 , яким вона розпорядилась, продавши його ОСОБА_3 .

За ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з встановлених обставин справи, ОСОБА_4 розпорядилась майном-нерухомістю, яке фактично їй не належало, продавши його ОСОБА_3 . При цьому, договір купівлі продажу майна був зареєстрований 01.11.2016 року приватним нотаріусом Пульним С.М., в період, коли цивільна справа по апеляції ОСОБА_1 на рішення Старобільського районного суду Луганської області від 17.05.2016 року про визнання договору купівлі-продажу між ОСОБА_4 й ОСОБА_6 дійсним була в провадженні Луганського апеляційного суду й рішенням якого 02.11.2016 року рішення суду першої інстанції скасовано.

За ст. 215 ч. 1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Таким чином, в момент вчинення правочину - договору купівлі-продажу від 01.11.2016 року між ОСОБА_4 й ОСОБА_3 продавцем ОСОБА_4 не були додержані вимоги ч. 3, 5 ст. 203 ЦК України, що встановлено рішенням Луганського апеляційного суду 01.11.2016 року.

З цих підстав суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі-бригадного будинку, укладений 01.11.2016 року між продавцем ОСОБА_4 та покупцем ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Старобільського нотаріального округу Пульним Сергієм Миколайовичем за № 2448.

Скасувати проведену 01.11.2016 року державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі-бригадного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , рішення про державну реєстрацію прав і їх обтяжень, індексний № 32156154 від 01.11.2016 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульним Сергієм Миколайовичем.

Стягнути на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_1 ) судові витрати в рівних частках, по 770 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 62, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 82, 203, 215 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Старобільського районного нотаріального округу Луганської області Пульний Сергій Миколайович про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу частини нежитлової будівлі - бригадного будинку, укладений 01.11.2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Державну реєстрацію права власності на частину нежитлової будівлі бригадного будинку у АДРЕСА_1 від 01.11.2016 року - скасувати.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у сумі по 770 грн. в рівних частках.

Повний текст судового рішення виготовлено та проголошено 30.06.2020 р. о 13 год.00 хв.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткач