Дата документу 30.06.2020
Справа № 320/508/17-ц
Провадження № 4-с/937/32/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кузнецової Г.Г., заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 в частині забезпечення розгляду скарги шляхом заборони проведення виконавчих дій до розгляду скарги по суті за виконавчим провадженням № 62076510,

В С Т А Н О В И В:

26 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просить:

поновити їй строк подачі скарги на акт головного державного виконавця Кузнецової Г.Г. від 27 травня 2020 року про встановлення факту добровільного невиконання судового рішення;

винести ухвалу про забезпечення розгляду скарги шляхом заборони проведення виконавчих дій до розгляду скарги по суті і набрання законної сили судового рішення за результатами її розгляду, допустивши її негайне виконання;

задовольнити скаргу у повному обсязі;

визнати протиправним та скасувати акт головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Ганни Геннадіївни від 27 травня 2020 року про встановлення факту добровільного невиконання судового рішення;

визнати протиправною та скасувати Вимогу головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. від 17.06.2020 року (вих. № 63225);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. про відкладення виконавчих дій від 17.06.2020 року (вих. № 66053);

визнати протиправною та скасувати постанова головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. про залучення представників органу опіки і піклування для участі у проведенні виконавчих дій від 17.06.2020 року (вих. № 66063);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. про залучення працівників органів внутрішніх справ від 17.06.2020 року (вих. № 66066);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. про залучення до проведення виконавчих дій від 17.06.2020 року (вих. № 66071);

визнати протиправними дії та визнати недійсним запис у Акті головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. від 17.06.2020 року про його анулювання із-за заперечень адвоката Кисіль В.І.;

визнати протиправним Акт головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кузнецової Г.Г. від 17.06.2020 року в частині встановлення: «Бабуся забрала дитину і увезла його в невідомому напрямку»;

стягнути з Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу адвокатом.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

18 червня 2018 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та передачі її на виховання батькові, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, залишено без задоволення. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання малолітньої дитини, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, та служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, задоволено частково. Визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , за вказаною адресою проживання ОСОБА_1 . В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

06 серпня 2019 року постановою Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року в цій справі в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та передачі її на виховання батькові, за участю третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, скасовано та прийнято нову постанову наступного змісту. Відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та передати його на виховання батькові ОСОБА_2 . В іншій частині рішення суду залишити без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1697 грн. 21 коп./т.5 а.с.57-70/.

27 серпня 2019 року додатковою постановою Запорізького апеляційного суду доповнено абзац третій резолютивної частини постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року та викладено в наступній редакції: «Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року в цій справі в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини та передачі її на виховання батькові, за участю третьої особи: органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мелітопольської міської ради, в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання малолітньої дитини, за участю третьої особи: органу опіки та піклування виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області, та служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту».

Резолютивну частину постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року доповнено абзацом наступного змісту: «В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини - відмовити». /т.5 а.с.106-109/.

15 квітня 2020 року Постановою Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 червня 2018 року в частині, яка не скасована й не змінена апеляційним судом, постанову Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, додаткову постанову Запорізького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року залишено без змін. Виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 06 серпня 2019 року, додаткової постанови Запорізького апеляційного суду від 27 серпня 2019 року поновлено/т.5 а.с.224-228/.

В постанові викладено мотиви, з яких суд виходив при її постановленні і положення закону, яким він керувався. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Спірні правовідносини виникли на стадії виконання судового рішення.

Умови та порядок примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає обов`язок суду розглянути у десятиденний строк скарги на рішення, дії або бездіяльність державного чи приватного виконавця (ст.ст. 447-451 ЦПК України).

Питання забезпечення позову врегульовані ст.ст. 149-150 ЦПК України, які містять положення щодо підстав, способів і порядку вжиття заходів забезпечення позову. Зокрема, згідно з ч.1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Водночас, ні Глава VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ні інші положення ЦПК України не містять правової норми, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст. 149,150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного чи приватного виконавця.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного чи приватного виконавця у порядку ст.ст. 447,450,451 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів як «забезпечення скарги».

Аналогічні роз`яснення містить п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії, або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно з яким при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Такі висновки відповідають правовій позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29 жовтня 2018 року у справі № 766/10773/18-ц, де залишаючи без змін постанову апеляційного суду, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення скарги, суд вказав, що у ЦПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження у порядку, передбаченому ст.ст. 149,150 ЦПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії державного виконавця, а тому суд не наділений такими повноваженнями, а вирішення питання про зупинення вчинення виконавчих дій відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2018 року у справі № 161/10648/18.

Вимога ОСОБА_1 про забезпечення розгляду скарги шляхом заборони проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням 62076510 до розгляду її скарги і набрання законної сили судового рішення, по суті є зупиненням виконання рішення суду.

Відповідно забезпечення скарги аналогічно до забезпечення позову може не лише призводити до утруднення виконання рішення суду, але і призвести до його невиконання, що є неприпустимим.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про забезпечення скарги не підлягають задоволенню, оскільки обраний спосіб забезпечення скарги не відповідає вимогам закону.

Керуючись ст. ст. 150, 447-450 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Вимогу ОСОБА_1 про забезпечення розгляду скарги шляхом заборони проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 62076510 до розгляду скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Мелітопольського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кузнецової Г.Г., заінтересована особа стягувач ОСОБА_2 , по суті і набрання законної сили судового рішення за результатами її розгляду, допустивши її негайне виконання залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ