Провадження № 2/742/17/20
Єдиний унікальний № 742/885/19
РІШЕННЯ
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря Риндя Л.А., позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , її представника - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -
І. Виклад позиції учасників справи.
- за первісним позовом:
У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій після уточнення позовних вимог просить провести поділ спільного майна подружжя, а саме: виділити йому пральну машину «Indezit», монітор до комп`ютера, принтер, комп`ютер, пилосос, соковижималку, холодильник «Samsung», диван, велосипед, табуретки 4 шт., крупорушку.
Виділити ОСОБА_3 наступне майно: плиту газову «Gefest», меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею), ліжко, м`який куточок, книжкову шафу, м`ясорубку, хлібопічку «мулінекс», комод, стіл комп`ютерний, велосипед, табуретки 4 шт., тюлі та штори в кімнати, карнизи, люстру, одіяла, постільну білизну, подушки.
Стягнути з ОСОБА_3 на його користь в порядку розподілу спільно набутого майна вартість 1 / 2 частини вартості будівельних матеріалів та ремонтно-будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 на суму 100890 грн.
Аргументує свої вимоги тим, що 27 листопада 1993 року між ним та ОСОБА_3 укладено шлюб.
З 2000 року вони разом проживали у житловому будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 . Проте 15 січня 2017 року під час сварки, остання вигнала його з будинку.
29 березня 2017 року рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області шлюб між ними було розірвано.
Під час проживання у шлюбі ними було придбано спільне майно, а саме: плита газова «Gefest», пральна машина «Indezit», меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею), ліжко, м`який куточок, монітор до комп`ютера, принтер, комп`ютер, книжкова шафа, пилосос, соковижималка, м`ясорубка, хлібопічка «мулінекс», холодильник «Samsung», комод, стіл комп`ютерний, диван, велосипед 2 шт., табуретки 8 шт., крупорушка, тюлі та штори, карнизи 5 шт., люстра на веранду, одіяла, постільну білизну та подушки.
Крім того, за час їх спільного проживання були проведені ремонтно-будівельні роботи житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме: облаштування тротуарною плиткою (перед будинком), встановлено 6 пластикових вікон в будинку, замінено вхідні двері в будинок , встановлено 3 дерев`яні міжкімнатні двері, встановлено відливи на вікна (6 комплектів), облаштування цеглою фундаменту , облаштування відливів на фундамент, утеплення будинку та його оздоблення сайдингом, ремонтні роботи веранди (оздоблення пластиковою та дерев`яною вагонкою, встановлення батарей, фарбування, укладення лінолеуму, встановлення підвіконників), ремонтні роботи вітальні (облаштування підвісної стелі з гіпсокартону, поклейка шпалер), ремонтні роботи теплого коридору (поклейка шпалер, укладка лінолеуму), ремонтні роботи кухні (укладено плитку на стіни та облаштовано стіни гіпсокартоном), перероблено опалення (встановлено газовий котел «Імергаз».
Також під час спільного проживання було здійснено будівництво прибудови (ванної кімнати) до житлового будинку АДРЕСА_1 та проведено оздоблювальні роботи, як зовнішні роботи (встановлення стін, будівництво фундаменту, даху) та внутрішні ( укладено плитку на підлогу та стіни, утеплено стіни стеродуром, оздоблено ванну кімнату мозаїкою, облаштовано вагонкою стелю).
Крім того у ванній кімнаті за спільні кошти було встановлено:
ванну, унітаз, раковину з шухлядами, душову кабіну.
На сьогоднішній день між ними не досягнуто згоди щодо розподілу спільно нажитого під час шлюбу майна. В позасудовому порядку спір вирішити не можливо.
- за зустрічним позовом:
В квітні 2019 року ОСОБА_5 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому після уточнення позовних вимог, просить провести спільний поділ майна подружжя в такий спосіб: виділити їй у власність пральну машину «Indezit», меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею), ліжко, монітор до комп`ютера, принтер та комп`ютер, книжкову шафу, хлібопічку «Мулінекс», холодильник «Samsung», стіл комп`ютерний, табуретки 4 шт., люстру на веранду.
Визнати за нею право власності на 1 / 2 частину автомобіля марки Volkswagen LT NDI, пасажирський, державний номерний знак НОМЕР_2 .
ОСОБА_1 виділити у власність причіп з тентом до легкового автомобіля, болгарку, набір ключів, електрозварку, мотоблок, двигун, автомобіль марки ЛуАЗ (Волинь), комод, табуретки 4 шт.
Аргументує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до неї з позовом про поділ майна подружжя, але зазначив не все майно подружжя, що підлягає поділу.
Після розлучення із переліченого вище майна ОСОБА_1 забрав причіп з тентом до легкового автомобіля, болгарку, набір ключів, електрозварку, мотоблок, двигун «Кентавр», автомобіль марки ЛуАЗ.
Автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 був проданий ОСОБА_1 за 5000 доларів США, а кошти привласнив і не використовував в інтересах сім`ї.
Крім того, у них були грошові кошти, які ОСОБА_1 витрачав на покупку та перепродаж автомобілів.
За спільні кошти в належному їй житловому будинку були виконані ремонтні роботи та покращення, а саме: подвір`я облаштовано тротуарною плиткою (21 кв.м); придбано та встановлено в будинку 3 пластикові вікна, 3 відливи по 216 грн.; в будинку за спільні кошти виконано облаштування фундаменту цеглою в кількості 212 шт., облаштування відливів та фундамент довжиною 15 м., утеплення будинку та його оздоблення сайдингом.
Крім того, ними був придбаний автомобіль марки Volksvagen LT NDI, пасажирський, державний номерний знак НОМЕР_2 , орієнтовна вартість якого на даний час становить 270000 грн.
Згоди щодо розподілу спільно нажитого під час шлюбу майна між ними не досягнуто.
26 квітня 2020 року ОСОБА_1 надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якій зустрічні вимоги визнав частково, він не погоджується ні з вартістю майна, ні з вартістю ремонтних робіт зазначених у зустрічному позові, при цьому зазначає, що частина майна, яке ОСОБА_3 просить поділити, як спільне майно подружжя, він отримав у спадщину від свого батька, а саме: болгарку, набір ключів, електрозварку, автомобіль марки ЛуАЗ (Волинь) та мотоблок. Причіп ніколи не був у власності подружжя ОСОБА_7 , він належить ОСОБА_1 , який не є членом їх сім`ї. Двигун «Кентавр» не був придбаний в період перебування у шлюбі з ОСОБА_3 . Він погоджується, що автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 був придбаний під час шлюбу, але автомобіль було спалено невідомими особами, а те, що залишилось від автомобіля було продано по ціні металобрухту. В період проживання у шлюбі також було отримано грошові кошти від ОСОБА_6 , що залишились у ОСОБА_3 (том 1 а.с.141-143)
14 травня 2020 року ОСОБА_3 надала відповідь на відзив на первісний позов в якій зазначає, що причіп з тентом до легкового автомобіля, болгарку, набір ключів, електрозварку, двигун «Кентавр», автомобіль марки «ЛуАЗ» та молоток, придбано в шлюбі за спільні кошти з ОСОБА_1 і їх використовували для потреб сім`ї, доводи ОСОБА_1 , що він їх успадкував після смерті свого батька нічим не підтверджено. Причіп до автомобіля, двигун «Кентавр». Автомобіль марки MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 коштував 5000 доларів США та був придбаний за час проживання ОСОБА_1 в сім`ї. Договір купівлі-продажу вказаного автомобіля не укладався, а довіреність на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є договором купівлі-продажу автомобіля. Тому автомобіль підлягає розподілу, як власність подружжя(том 1 а.с.151-152).
Кошти отримані по розписці в сумі 3000 доларів США, отримані ОСОБА_1 від зятя, ОСОБА_1 забрав собі.
07 червня 2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на заяву про збільшення позовних вимог по зустрічному позову, в якому він зазначає, що автомобіль Volkswagen LT 46 NDI д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний під час шлюбу та проданий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , що підтверджується розпискою в якій ОСОБА_3 власноручно написала, що борг був повернутий повністю.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 березня 2019 року відкрито провадження у справі за первісним позовом та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального провадження на 08 год. 30 хвилин 17 квітня 2019 року.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2019 року відкрито провадження у справі за зустрічним позовом та призначено справу до підготовчого судового розгляду в порядку загального провадження на 08 год. 30 хвилин 17 квітня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.04.2019 відкладено підготовче судове засідання до 08 год. 15 травня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 витребовано докази у справі з регіонального сервісного центру в Чернігівській області.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 за клопотанням ОСОБА_3 призначено судову авто-товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову авто-товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 за клопотанням ОСОБА_3 призначено судову товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову будівельно-технічну експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15.05.2019 за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.05.2019 відновлено провадження у справі та призначено на 10 год. 30 хв. 10 червня 2019.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2019 за клопотанням ОСОБА_3 призначено судову товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2019 за клопотанням ОСОБА_1 призначено судову товарознавчу експертизу.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.06.2019 відновлено провадження у справі та призначено на 14 год. 00 хв. 01 липня 2019.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.07.2019 зобов`язано Бабенко Т.М. надати додаткові матеріали.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 липня 2019 забезпечено позов ОСОБА_3 .
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 жовтня 2019року відновлено провадження у справі та призначено до розгляду на 23 жовтня 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 10 год.00 хв.20 листопада 2019 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2019 року відкладено розгляд справи до 08 год. 30 хв. 05 грудня 2019 року.
У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному розгляд справи відкладено до 15 січня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 15 січня 2020 року оголошено перерву у справі до 08 год. 30 хв. 07 лютого 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 07 лютого 2020 року оголошено перерву в справі до 14 год. 10 березня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.03.2020 року розгляд справи відкладено до 10 год. 31 березня 2020 року.
У зв`язку із неявкою сторін розгляд справи відкладено до 10 год. 00 хв. 05 травня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 05 травня 2020 року оголошено перерву в справі до 11 год. 01 червня 2020 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01 червня 2020 року оголошено перерву в справі до 12 год. 16 червня 2020 року.
IІІ. Пояснення учасників справи /позивача та відповідача/.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали заявлені вимоги та частково визнали позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_3
ОСОБА_1 визнав , що майно, а саме : книжкова шафа вартістю 300 грн., стіл комп`ютерний вартістю 500 грн., монітор до комп`ютера вартістю 600 грн., принтер вартістю 350 грн., системний блок вартістю 550 грн., комод вартістю 350 грн., табуретки 4 шт. по 50 грн. кожна на суму 200 грн., пральну машинку «Indezit» вартістю 800 грн., холодильник «Samsung» вартістю 3900 грн., меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею) вартістю 1500 грн., ліжко вартістю1600 грн., хлібопічку «Мулінекс» вартістю 900 грн., табуретки 4 шт. вартістю по 50 грн. кожна на суму 200 грн., люстру на веранду -120 грн., є спільною сумісною власністю, яка підлягає поділу та погодився з ціною, даного майна , яку вказала ОСОБА_3 . Крім того він визнав, що автомобіль Volkswagen LT 46 NDI д.н.з. НОМЕР_2 був придбаний під час шлюбу та проданий в розстрочку, автомобіль з обліку не знімався.
Щодо іншого рухомого майна зазначив, що воно не є спільною сумісною власністю, а ОСОБА_3 не надано доказів щодо придбання його під час шлюбу та вартості майна, крім того зазначив, що вказані вимоги ОСОБА_3 він не визнає. Мотоблок не належить їм на праві спільної сумісної власності , а він лише користувався ним. Автомобіль MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 придбаний під час спільного проживання, автомобіль спалили і він продав автомобіль і кошти були потрачені на сім`ю.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник підтримали заявлені вимоги та частково визнали позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 , погодилася щодо розподілу та виділення їй із майна подружжя :
ОСОБА_3 визнала , що майно, а саме : книжкова шафа вартістю 300 грн., стіл комп`ютерний вартістю 500 грн., монітор до комп`ютера вартістю 600 грн., принтер вартістю 350 грн., системний блок вартістю 550 грн., комод вартістю 350 грн., табуретки 4 шт. по 50 грн. кожна на суму 200 грн., пральну машинку «Indezit» вартістю 800 грн., холодильник «Samsung» вартістю 3900 грн., меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею) вартістю 1500 грн., ліжко вартістю1600 грн., хлібопічку «Мулінекс» вартістю 900 грн., табуретки 8 шт. вартістю по 50 грн. кожна на суму 200 грн., люстру на веранду -120 грн., є спільною сумісною власністю, яка підлягає поділу , а також визнала позовні вимоги в частині стягнення з неї 1 / 2 вартості матеріалів які використані на опорядження будинку на суму 17 878,66 гривень, матеріалів на благоустрій будинку на суму 11 343,19 гривень та вартість трьох вікон : 2-х глухих та 1-го поворотного на суму 6957,43 гривень.
Щодо іншого майна не надано доказів що майно є спільною сумісною власністю та вартості майна , щодо стягнення вартості робіт та матеріалів використаних на поліпшення будинку то за виключенням вартості матеріалів на опорядження будинку,благоустрою та вартості трьох вікон, то дані вимоги не підлягають задоволенню оскільки матеріали та роботи проводилися за життя її батьків за кошти в тому числі і батьківські , а роботи виконувалися за рахунок особистої праці всієї родини.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що знайома зі сторонами з 2008 року. ОСОБА_1 хрестив їх сина, і вона вперше була в них в 2009 році, коли вона вперше зайшла в хату м`якого куточку не було. ОСОБА_12 говорив, що купили куточок в магазині. Мама була жива коли купувався куточок, за чиї гроші куплено вона не знає. Щодо будівельних робіт, вона бачила що в будинку проведено ремонтні роботи, замінені вікна, точно сказати за чиї кошти вони були придбані, не може, веранда була утеплена, був лінолеум. Вхідні двері були поліпшені після смерті мами, до цього були дерев`яні. На веранді робився ремонт, коли була жива мама ОСОБА_13 ОСОБА_12 та батько зятя. Двері в кімнату і кухню були замінені під час життя мами ОСОБА_5 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що ОСОБА_15 хрестив його дитину. В 2009 році двері мінялися після похорон мами ОСОБА_16 . М`який куточок купували в магазині «Модуль». За чиї кошти купувалося він не говорив. Двері помінялися на кухні і в кімнату за життя мами ОСОБА_16 . За чиї кошти проводилися роботи він не знає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона є рідною сестрою батька ОСОБА_1 . Після смерті її брата автомобіль Волинь, мотоблок з двигуном, набір ключів, зварювальний апарат, болгарка, крупорушка, автомобіль ВАЗ 2101, який продав та витратив кошти на ремонт. Коли вона була на похороні батька ОСОБА_16 , то в будинку не було ремонтів. Після того коли вона була на похороні матері, то в будинку вже був ремонт. ЇЇ брат неодноразово надавав гроші ОСОБА_12 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона в будинку де проживала ОСОБА_19 роки назад робила ремонт в спальні, вирівнювала потолки, клеїла багети, обої. Також в коридорі здійснювала переклеювання, переклеїли потолки. Ремонт робили безплатно, а матеріали купували.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона і ОСОБА_21 робили ремонт у ОСОБА_22 спальні та теплому коридорі, матеріали надавала
ОСОБА_23 судовому засіданні свідок ОСОБА_24 пояснила, що вона проживає по сусідству з ОСОБА_7 та добре знала батьків ОСОБА_25 і робила ремонтні роботи. На веренді за життя мами були пластикові вікна. В дворі був мікроавтобус, який пошкоджений.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_26 пояснила, що він знає позивача та відповідача, за мотоблок нічого не знає. В будинку проводилися ремонтні роботи, встановлювалися пластикові вікна. Робилася прибудова, а хто її робив невідомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_29 пояснила, що вона дочка позивача та відповідача. Будівництво добудови здійснювалося в 2015 році. ЇЇ чоловік і його батьки запропонували здійснити прибудову. Вхідні двері та рами були поставлені за життя бабусі. В залі робився ремонт при житті баби і діда. Мотоблок поламався і вони купили новий мотор і встановили його на мотоблок. За двері, які зображено на фото, було заплачено 1 тисяча Євро в 2015 році.
В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що 27.11.1993 р. між сторонами по справі було укладено шлюб, який було розірвано рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.03.17 р.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
- за первісним позовом:
Щодо позовних вимог про виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із спільного майна подружжя пилосос, соковижималку, диван, велосипед, крупорушку, тюлі та штори в кімнати, карнизи, одіяла, постільну білизну, подушки.
Суд зазначає, що позивачем за первісним позовом не надано жодних доказів, щодо придбання вищевказаних речей під час проживання в шлюбі , за спільні кошти та ненадано доказів вартості майна.
Щодо позовних вимог стягнути з ОСОБА_3 на його користь в порядку розподілу спільно набутого майна вартість 1 / 2 частини вартості будівельних матеріалів та ремонтно-будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 на суму 100890 грн.
Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 від 04 жовтня 2012 року, ОСОБА_30 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Прилуках, Чернігівської області(том.1 а.с.64)
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_5 від 02 вересня 2008 року, ОСОБА_31 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Прилуках, Чернігівської області(а.с.65)
Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22 листопада 2013 року визнано за ОСОБА_3 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_31 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 . Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1 / 2 частину житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_30 (том 1 а.с.63).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.01.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1 / 2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с.66)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.01.2014 року, на ім`я ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1 / 2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (том 1 а.с.67)

Відповідно до висновків проведеної експертизи вартість ремонтно-будівельних робіт в житловому будинку АДРЕСА_1 становить 205082 грн. 77 коп.(том 2 а.с.6-38)

Згідно з локального кошторису на будівельні роботи №2-1-1 на ремонтно-будівельні роботи в житловому будинку АДРЕСА_1 було використано будівельні матеріали:

Розділ 6 Вікна та двері.

Вартість одного квадратного метру блоку віконного металопластикового (вікна поворотного) становить 2463 грн. 92 коп.(том 2 а.с.22)

Відповідно до показів експерта в судовому засіданні вартість (глухого вікна) становить 1650 грн. Вищевказана вартість одного квадратного метра глухого та поворотного вікна була погоджена сторонами в судовому засіданні.

Таким чином вартість двох глухих вікон становить 3300 грн. виходячи з розрахунку 2 (глухі вікна) х 1,485 м-2 (площа одного вікна) х 1650 грн. (ціна за один метр квадратний).

Вартість одного поворотного вікна становить 3657 грн. 43 коп. виходячи з розрахунку 1,485 м-2 х 2463 грн. 92 коп.

Всього вартість вікон становить 6957 грн. 43 коп.

Розділ 7 Зовнішнє опорядження.

Вартість матеріалів для опорядження стін фасадів металосайдінгом з утепленням з риштувань, обрамовування прорізів у зовнішніх стінах, улаштування облицювання з цегли фундаментів, улаштування з листової сталі відливів на фундамент, становить 17878 грн. 66 коп.(том 2 а.с.23)

На дослідженому в судовому засіданні фото зображено житловий будинок вкритий сайдингом, на подвір`ї тротуарна плитка(том.ІІ а.с.39-42)

Розділ 8 Благоустрій.

Вартість матеріалів для установлення бетонних поребриків на бетонну основу, установлення бетонних лотків на бетонну основу, улаштування тротуарів із бетонних плит із заповненням швів цементним розчином, становить 11343 грн. 19 коп.(том 2 а.с.24)

Відповідно до листа ПП «Пластик Сервіс» від 29.03.2019 вих №1, в 2013 році ПП «Пластик Сервіс» приймав замовлення на виготовлення 3 х вікон від громадянина ОСОБА_32 згідно наказу №11393 від 12.08.2013. Вказане замовлення виготовлено та передано замовнику разом з підтверджуючою документацією, а саме: копією наказу №11393 від 12.08.2013 року. Сума, яка підлягала сплаті та була сплаченою, становила 9887 грн. 77 коп.

Щодо заказу №10673 від 11.09.2013 року на виготовлення двох вікон гр. ОСОБА_33 не здійснювалося. Копію заказу №10673 від 11.09.2013 року ПП «Пластик Сервіс» гр. ОСОБА_34 не надавав(а.с.68)

На фотокартках досліджених в судовому засіданні зображено приміщення, де знаходиться ОСОБА_3 та її мати, в якому встановлено пластикові вікна та зроблено ремонт(том.І а.с.119)

Відповідно до видаткової накладної №С-00000043 від 15 червня 2011 року ФОП ОСОБА_35 продав ОСОБА_30 лінолеум 3 м., плінтуси для підлоги, кутник внутрішній, заглушки до плінтуса, всього на суму 888 грн.(том 1 ст.81)

Згідно видаткової накладної №С-00000041 від 07 червня 2011 року ФОП ОСОБА_35 продав ОСОБА_30 лінолеум 3 м., плінтус на суму 1190 грн.( том.1 а.с.83)

Відповідно до товарного чека б/н від 27.05.2011 року ОСОБА_36 придбала двері вхідні броньовані вартістю 5100 грн.

Відповідно до видаткової накладної №С-00000039 від 27 травня 2011 року ФОП ОСОБА_35 продав ОСОБА_30 дверне полотно 80 /2 уп., ручку дверну, вартістю 1210 грн.(том 1 а.с.84)

-за зустрічним позовом:

Щодо позовних вимог про виділення у власність ОСОБА_34 причіп з тентом до легкового автомобіля, болгарку, набір ключів, електрозварку, автомобіль марки ЛуАЗ, двигун «Кентавр», мотоблок.

На фото наданих для дослідження зображено автомобіль марки ЛуАЗ (Волинь) -15000 грн., біля нього стоїть ОСОБА_1 (том І а.с.118), двигун «Кентавр», що стоїть на тротуарній плитці на подвір`ї(том. 1 а.с.117), причіп з тентом до легкового автомобіля біля нього стоїть ОСОБА_1 (том І а.с.104,120)

З копії товарного чека від 28 червня 2016 року не вбачається, хто саме придбав двигун «Кентавр» за 8000 грн.(том 1 а.с.88)

Відповідно до листа ФОП « ОСОБА_37 », наявні бухгалтерські документи не визначають особу, яка придбала товар у магазині «ДіМар». Станом на даний час покупку мотору «Кентавр» в магазині «ДіМар» ОСОБА_33 чи його дружиною підтвердити неможливо(том ІІ а.с.89).

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 / 2 частину вартості автомобіля MERSEDES-BENS VITO 111 СDI д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 , ОСОБА_15 значиться власником автомобіля MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 (том 1 а.с.119)

25.09.2014 зареєстрований автомобіль MERSEDES-BENS VITO 111 СDI д.н.з. НОМЕР_3 , № кузова. НОМЕР_7 , документ підтверджуючий законність придбання, довідка-рахунок ВІА №599728 від 24.09.2014, документ виданий ТОВ «Торговий Альянс», підстави реєстрації знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

23 січня 2016 року ОСОБА_15 надав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 довіреність на розпорядження (в тому числі зняти з обліку або постановити на облік у відповідному територіальному сервісному центрі МВС України, продати обміняти, застрахувати, здати в найм (оренду), позичку) належного довірителю автомобіля марки MERSEDES-BENS VITO 111 СDI д.н.з. НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_7 , 2006 року випуску(том 1 а.с.146)

З 28.01.2016 реалізовано вищевказаний транспортний засіб в ТСЦ 5946 РСЦ МВС в Сумській області, за ДКП №331 від 27.01.2016(том 1 а.с.191).

Дійсна ринкова вартість автомобіля марки MERSEDES-BENS VITO 111 СDI д.н.з. НОМЕР_3 , шасі № НОМЕР_7 , 2006 року випуску, без врахування його технічного стану, загального пробігу та умов зберігання станом на 15.05.2019 становить 168230 грн.(том 1 а.с.203-205)

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1 /2 частину автомобіля марки Volkswagen LT NDI д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_8 .

Згідно з листа територіального сервісного центру №7442 регіонального сервісного центру в Чернігівській області, 01.11.2007 зареєстрований автомобіль марки Volkswagen LT NDI д.н.з. НОМЕР_2 , НОМЕР_9 НОМЕР_8 , підстави реєстрації знищені, термін зберігання 3 роки.(а.с.159-160, 191)

Відповідно до висновку експерта №042/19 за результатами автотоварознавчого дослідження автомобілів, дійсна ринкова вартість автомобіля марки Volkswagen LT 46 NDI д.н.з. НОМЕР_2 , шасі № НОМЕР_8 , 2001 року випуску, без врахування його фактичного технічного стану, загального пробігу та умов зберігання станом на 15.05.2019 становить 176600 грн.(том 1 а.с.203-205)

30.01.2015 року ОСОБА_10 надав ОСОБА_34 розписку, в якій зазначено, що ОСОБА_15 на підставі укладеної угоди купівлі-продажу автомобіля Volkswagen LT 46 NDI д.н.з. НОМЕР_2 , отримав від ОСОБА_10 5500 доларів США(том І а.с.194)

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 / 2 частину коштів отриманих ОСОБА_1 згідно розписки від 03.01.2017 року в сумі 40140 грн.

З копії розписки наданої для дослідження суду зазначено, що ОСОБА_15 отримав від ОСОБА_6 гроші за автомобіль Хонда Акорд в розмірі 3000 доларів(том.І а.с.116)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

У частині 3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст.12 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний /постанова ВС від 02.10.18 у справі № 910/18036/17/.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує /вказана правова позиція була неодноразово викладена у постановах ВС від 19.11.19 р. №757/6978/17-ц, від 07.02.18 р. № 654/5243/14-ц, від 28.03.18 р. № 759/14349/15-ц, ВСУ від 24.05.17 р. № 6-843цс17/.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до вимог ЦК України.

Згідно з ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до приписів ч.1, ч.2 статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно приписів ч.1 статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Вказані норми закону регламентують презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Дана презумпція може бути спростована, і один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідно до ч.19 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні враховувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуде за час шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч.23 Постанови Пленуму ВССУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно

встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час

припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і

час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що

підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК)

( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути

будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не

можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від

того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені

грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи

законом.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Щодо поділу рухомих речей за первісним та зустрічним позовом.

В судовому засіданні встановлено, що майно, яке є предметом поділу за первісним та зустрічним позовом, а саме : книжкова шафа вартістю 300 грн., стіл комп`ютерний вартістю 500 грн., монітор до комп`ютера - вартістю 600 грн., принтер вартістю 350 грн., системний блок вартістю 550 грн., комод -350 грн., табуретки 8 шт. на суму 400 грн., пральну машинку «Indezit» - вартістю 800 грн., холодильник «Samsung» - вартістю 3900 грн., меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею) вартістю 1500 грн., ліжко вартістю 1600 грн., хлібопічку «Мулінекс» вартістю 900 грн., люстру на веранду вартістю 120 грн, всього вартістю 11870 грн., придбано подружжям ОСОБА_7 під час спільного проживання та в інтересах їх сім`ї, дані обставини визнані сторонами

Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в цій частині частково шляхом виділення із спільного майна подружжя у власність ОСОБА_34 : книжкову шафу, стіл комп`ютерний, монітор до комп`ютера, принтер, системний блок, комод, табуретки 4 шт., на загальну суму 2850 гривень.

Виділити у власність ОСОБА_3 : пральну машинку «Indezit», холодильник «Samsung», меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею), ліжко, хлібопічку «Мулінекс», табуретки 4 шт., люстру на веранду на загальну суму 9020 гривень.

В зв`язку з тим, що частка майна, яка виділено ОСОБА_3 перевищує вартість 1 / 2 частки, яка їй належить з урахуванням принципу рівності часток подружжя то з неї на користь ОСОБА_38 підлягає стягненню різниця яка перевищує вартість 1 / 2 частки, а саме 3085 гривень.

Щодо позовних вимог про виділення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 із спільного майна подружжя пилосос, соковижималку, диван, велосипед, крупорушку, тюлі та штори в кімнати, карнизи, одіяла, постільну білизну, подушки.

Суд зазначає, що позивачем за первісним позовом не надано доказів, щодо придбання вищевказаних речей під час проживання в шлюбі за спільні кошти та вартості даного майна.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 щодо наявності в будинку позивача та відповідача дивану, лише підтверджують , що диван мався в будинку, але за чиї кошти він придбаний їм невідомо, а придбаний він ще за життя мами ОСОБА_1 , яка була власником даного будинку, а отже даних показів недостатньо для підтвердження тих обставин, що диван є спільною сумісною власністю подружжя.

За таких обставин вимоги, первісного позову щодо виділу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пилососу, соковижималки, дивану, велосипеду, крупорушки тюлі та штори в кімнати, карнизи, одіяла, постільну білизну, подушки, не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на його користь в порядку розподілу спільно набутого майна вартість 1 / 2 частини автомобіля ВАЗ -21104 д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, 39255 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Судом встановлено, що автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з НОМЕР_10 року було зареєстронано на ОСОБА_3 , тобто під час перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , вартість вказаного автомобіля відповідно до висновку експертизи становить 78450 грн., 1 / 2 частина вартості цього автомобіля становить 39255 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Оскільки , ОСОБА_3 позовні вимоги в цій частині визнані повністю, то в цій частині вони підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_3 на його користь в порядку розподілу спільно набутого майна вартість 1 / 2 частини вартості будівельних матеріалів та ремонтно-будівельних робіт в будинку АДРЕСА_1 на суму 100890 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті своїх батьків, які до часу смерті були власниками цього будинку.

У вказаному будинку були здійснені ремонтно-будівельні роботи, вартість яких відповідно до висновку судово будівельно-технічної експертизи становить 205082 грн. 77 коп.

Відповідачем ОСОБА_3 визнано позовні вимоги в чатині стягнення з неї компенсації вартості придбаних під час шлюбу трьох вікон ( два глухі та одне поворотне), вартість одного квадратного метра глухого та поворотного вікна була погоджена сторонами в судовому засіданні.

Таким чином вартість двох глухих вікон становить 3300 грн. виходячи з розрахунку 2 (глухі вікна) х 1,485 м-2 (площа одного вікна) х 1650 грн. (ціна за один метр квадратний).

Вартість одного поворотного вікна становить 3657 грн. 43 коп. виходячи з розрахунку 1,485 м-2 х 2463 грн. 92 коп.

Всього вартість вікон становить 6957 грн. 43 коп.

Крім того, ОСОБА_3 визнано позовні вимоги щодо стягнення компенсації за матеріали використані для опорядження стін фасадів металосайдінгом з утепленням з риштувань, обрамовування прорізів у зовнішніх стінах, улаштування облицювання з цегли фундаментів, улаштування з листової сталі відливів на фундамент, вартість яких становить 17878 грн. 66 коп.

Також, ОСОБА_3 визнала позовні вимоги в частині стягнення вартості матеріалів для установлення бетонних поребриків на бетонну основу, установлення бетонних лотків на бетонну основу, улаштування тротуарів із бетонних плит із заповненням швів цементним розчином, вартість яких становить 11343 грн. 19 коп.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що сторонами було придбано будівельні матеріали під час перебування їх у шлюбі та за кошти подружжя, а саме: 3 вікна, матеріали для зовнішнього опорядження та благоустрою на суму 36178 грн.85 коп. виходячи з розрахунку 6957,43 грн. (вартість 3 вікон) +17878 грн. 66 коп. (вартість матеріалів для зовнішнього опорядження) + 11343 грн. 19 коп. (вартість матеріалів для благоустрою).

Вартість вищевказаних будівельних матеріалів підтверджена висновком експертизи і погоджена сторонами в судовому засіданні та визнана спільним майном подружжя.

З таких обставин 1 / 2 частина вартості цих будівельних матеріалів , яка становить 18089 грн. 63 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_3 .

Щодо позовних вимог, про стягнення вартості виконаних робіт пов`язаних з покращенням будинку, трьох вікон, ремонтних робіт та матеріалів на облаштування ванної кімнати, веранди, кухні,кімнати,коридора, дверей то в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні дані покращення були здійснені в той час коли будинок в якому проживали ОСОБА_39 та ОСОБА_3 належав на праві власності батькам ОСОБА_3 і останні проживали в даному будинку як члени родини та ненадано доказів того, що дані поліпшення здійснені за рахунок спільних коштів подружжя і є спільною сумісною власністю.

Також, в судовому засіданні встановлено, що роботи по поліпшенню будинку проводилися власними силами як подружжя ОСОБА_7 так і батьками ОСОБА_3 ,а також ОСОБА_6 , який є зятем позивача та відповідача, і в тому числі за кошти батьків ОСОБА_6 , чого не заперечував ОСОБА_1 .

Натомість ОСОБА_1 ненадано доказів того, яку частину проведених робіт та матеріалів, які використані для поліпшення було виконано та придбано саме ним , що не дає суду можливості визнати, яка саме частка є спільною сумісною власністю робіт та матеріалів, що підлягає поділу.

Здійснення покращення будинку шляхом проведення ремонтних пробіт за життя батьків ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_24 та не заперечував сам ОСОБА_1 .

Досліджений в судовому засіданні лист ПП «Пластик Сервіс» та накладні надані на підтвердження придбання вікон саме ОСОБА_1 не є достатнім доказом того, що саме вікна придбані відповідно до наданих документів були використані для покращення будинку , в якому вони проживали та є спільною сумісною власністю.

Крім того, слід зазначити , що відповідно до положень статті 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня

1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства,

що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз`яснено, що право вимагати стягнення витрат на проведення ремонту будівлі, що належить власникові, у членів сім`ї власника виникає лише

у випадку, якщо їх затрати на ремонт жилого приміщення перевищували покладений на них статтею 156 ЖК обов`язок.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 під час шлюбу з ОСОБА_3 проживав в будинку який належав батькам ОСОБА_3 , як член родини, а після смерті батьків в цьому будинку, який успадкувала ОСОБА_3 .

Ці обставини сторонами визнаються.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що витрати подружжя, в якому вони проживали, здійснювалися з метою поліпшення умов життя та в інтересах сім`ї.

Здійснені ремонтні роботи є невід`ємною частиною квартири та не є окремим об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому розподілу

не підлягають.

Разом з цим, позовних вимог про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 не заявляв.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 12 травня 2020 року(справа № 243/5477/15-ц,провадження № 61-46081 св 18).

Не дивлячись на правову позицію викладену вище, з урахуванням тих обставин, що ОСОБА_3 позовні вимоги щодо стягнення з неї частини вартості витрачених на ремонтні роботи матеріалів визнала і таке визнання є добровільним , то позивні вимоги в тій частині, яку визнала ОСОБА_3 підлягають задоволенню,а саме стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_32 в рахунок компенсації за будівельні матеріали 18089 грн. 63 коп. В іншій частині позовні вимоги щодо компенсації вартості використаного на ремонт матеріалу та робіт задоволенню не підлягають.

-за зустрічним позовом:

Щодо позовних вимог про виділення у власність ОСОБА_34 причіп з тентом до легкового автомобіля, болгарку, набір ключів, електрозварку, автомобіль марки ЛуАЗ, двигун «Кентавр», мотоблок. Суд зазначає, що позивачем за зустрічним позовом не надано доказів, щодо придбання вищевказаних речей під час проживання в шлюбі та за спільні кошти, а також вартості даного майна.

Надані позивачем фотокартки, де зображено автомобіль марки ЛуАЗ (Волинь) , причіп з тентом до легкового автомобіля біля яких стоїть ОСОБА_1 , не доводить, що вказане майно придбано під час проживання в шлюбі, товарний чек від 28 червня 2016 року, щодо придбання двигуна «Кентавр» є недійсним, що підтверджується листом ФОП « ОСОБА_37 »

Тому, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 / 2 частину вартості автомобіля MERSEDES-BENS VITO 111 СDI д.н.з. НОМЕР_3 .

Суд зазначає, що 25.09.2014 автомобіль MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровано на ОСОБА_15 .

Крім того, судом встановлено, що автомобіль MERSEDES-BENS VITO д.н.з. НОМЕР_3 придбано в шлюбі за спільні кошти, а отже він є спільною сумісною власністю.

28.01.2016, під час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , даний автомобіль було продано та перереєстровано на іншу особу.

Оскільки автомобіль продано під час шлюбу, а ОСОБА_3 ненадано жодних належних та допустимих доказів того, що кошти від реалізації автомобіля були використані не в інтересах сім`ї , то суд приходить до переконання, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання за ОСОБА_3 права власності на 1 /2 частину автомобіля марки Volkswagen LT NDI д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_8 .

Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі ОСОБА_1 було придбано автомобіль марки Volkswagen LT NDI д.н.з. НОМЕР_2 , вартістю відповідно до висновку експертизи 176600 грн.

На момент розгляду справи, даний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 наполягав, що автомобіль продано, що підтверджується розпискою наданою ОСОБА_10 , що підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_10 .

Враховуючи, що автомобіль на момент розгляду справи зареєстрований на ОСОБА_1 , а розписка та показання свідка ОСОБА_10 не є належними доказами на підтвердження укладення договору купівлі продажу автомобіля, то суд приходить до висновку, що автомобіль марки Volkswagen LT NDI д.н.з. НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , а тому в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 / 2 частину коштів отриманих ОСОБА_1 згідно розписки від 03.01.2017 року в сумі 40140 грн.

Судом встановлено, що в розписці від 01.03.2017 року наданої для дослідження суду зазначено, що ОСОБА_15 отримав від ОСОБА_6 гроші за автомобіль Хонда Акорд в розмірі 3000 доларів(том.І а.с.116)

Позивачем за зустрічним позовом не надано доказів, що автомобіль Хонда Акорд за який ОСОБА_1 отримав кошти є спільною сумісною власністю подружжя, та ненадано доказів того, що дані кошти , які отримані ОСОБА_1 під час шлюбу використані не в інтересах сім`ї, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

VІІ. Розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання про задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, за правилами ч.1 ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню частково з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути 603 грн. 45 коп. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачених при подачі позовної заяви .

Відповідно до п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до квитанції №П 369878 від 18 вересня 2019 року, ОСОБА_15 сплатив за експертизу 10368 грн.(том ІІ а.с.52)

За таких обставин з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню 3969 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 133, 142,258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_32 до ОСОБА_3 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_32 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Виділити із спільного майна подружжя у власність ОСОБА_34 : книжкову шафу, стіл комп`ютерний, монітор до комп`ютера, принтер, системний блок, комод, табуретки 4 шт., на загальну суму 2850 гривень.

Виділити із спільного майна подружжя у власність ОСОБА_3 : пральну машинку «Indezit», холодильник «Samsung», меблі на кухню (шафи навісні, мийка та шафа під нею), ліжко, хлібопічку «Мулінекс», табуретки 4 шт., люстру на веранду на загальну суму 9020 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: 3 АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_32 , ідентифікаційний номер НОМЕР_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: 3 АДРЕСА_3 , компенсацію за перевищення вартості рухомого майна 3085 ( три тисячі вісімдесят п`ять) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: 3 АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_32 , ідентифікаційний номер НОМЕР_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: 3 АДРЕСА_5 (тридцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. в рахунок 1 / 2 частини вартості автомобіля ВАЗ 21104, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: 3 АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_32 , ідентифікаційний номер НОМЕР_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: 3 АДРЕСА_6 (вісімнадцять тисяч вісімдесят дев`ять) грн. 64 коп., компенсації вартості будівельних матеріалів.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1 / 2 частину автомобіля Volkswagen LT 46 NDI д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_32 .

В іншій частині первісних та зустрічних позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_11 , зареєстрованої за адресою: 3 АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_32 , ідентифікаційний номер НОМЕР_12 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , зареєстрованого за адресою: 3 АДРЕСА_3 в рахунок відшкодування коштів за проведення будівельно-технічної експертизи 3969 (три тисячі дев"ятсот шістдесят дев"ять) грн. та 603(шістсот три) грн. 45 коп. в рахунок відшкодування коштів за судовий збір сплачений при подачі позовної заяви.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.