Справа № 592/1901/20
Провадження № 4-с/592/15/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.С.,

представника боржника Семиволоса В.В ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду міста Суми скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність керівника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми),

у с т а н о в и в:

Суть питання, що вирішується ухвалою.

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою у порядку судового контролю за виконанням судових рішень і з урахуванням уточнень просить: постановити ухвалу, якою визнати неправомірною відмову керівника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в скасуванні арештів майна ОСОБА_2 накладених в 2004 та 2006 роках по провадженням, закритим на час звернення; зобов`язати керівника Зарічного відділу Державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) скасувати обтяження на майно ОСОБА_2 у виді арешту від 03.08.2004 за ініціативи Ковпаківського ВДВС в особі Гвоздецької (вих. № арешту 15-14423 від 29.07.2004), від 11.04.2006 за ініціативи Зарічного ВДВС в особі Танасюк Н.В. (вих. № арешту 14-941 від 28.03.2006) та від 09.08.2006 за ініціативи Державного виконавця Зарічного ДВС Борисенко В.В. (вих. № 09 від 02.08.2006)

Скарга мотивована тим, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.1995 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на утримання їх спільної доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття. На виконання постанови про стягнення аліментів 03.08.2004 з ініціативи Ковпаківського ВДВС було накладено арешт на майно ОСОБА_2 , який на той час мешкав на території Ковпаківського району м. Суми. У зв`язку зі зміною в 2005 році ОСОБА_2 місця проживання на Зарічний район м. Суми, провадження в Ковпаківському відділі державної виконавчої служби міста Суми постановою від 23.02.2006 було закрите, а матеріали передані Зарічному відділу державної виконавчої служби міста Суми, де 11.04.2006 за ініціативи Зарічного ВДВС в особі Танасюк ОСОБА_6 .В ОСОБА_1 та 09.08.2006 за ініціативи державного виконавця Зарічного ДВС Борисенко В.В. було повторно накладено арешт на майно ОСОБА_2 . З 21.02.2011 у зв`язку з досягненням ОСОБА_5 повноліття, провадження по стягненню аліментів з ОСОБА_2 було закрите.

Зазначає, що Ковпаківський ВДВС міста Суми закінчуючи провадження 23.02.2006 не зняв накладений арешт на майно ОСОБА_2 Зарічний ВДВС міста Суми у 2011 році закриваючи провадження не зняв всі накладені при його виконанні обтяження на майно ОСОБА_2 . Вказує, що за відсутності виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 фактично продовжують діяти арешти на його майно, такі арешти мав право зняти своєю постановою начальник відповідного відділу державної виконавчої служби, проте цього не зробив.

05.05.2020 представником Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Сторчак А.С. подано відзив на скаргу, відповідно до якого повідомляє, що згідно перевірки даних АСВП виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не перебуває. У відділі відсутня будь-яка інформація про сплату аліментів та відсутність боргу по аліментам на момент повноліття дитини. У зв`язку з цим законних для зняття арешту з майна (коштів) боржника у державного виконавця відсутні. Просила розгляд скарги проводити без участі державного виконавця, рішення про зняття арешту з майна боржника прийняти на розсуд суду.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити. Вказував, що за відсутності виконавчих проваджень щодо ОСОБА_2 продовжують діяти арешти на його майно. Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби виявивши такі порушення повинен був зняти їх своєю постановою, але цього не зробив, що порушує право його довірителя розпоряджатися своїм майном.

Представник Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не прибула, клопотань про відкладення не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 26.02.2020 скаргу призначено до розгляду на 11.03.2020.

04.06.2020 та 16.06.2020 представником боржника через канцелярію суду подано уточнені скарги.

Фактичні обставини, встановлені судом.

03.03.1995 постановою Ковпаківського районного суду м. Суми з ОСОБА_2 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до повноліття, починаючи стягнення з 21.02.1995 (а.с. 9).

Постановою державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2006 виконавче провадження з примусового виконавчого листа Ковпаківського районного суду № АЕ-21/95 від 03.04.1995 закінчено, виконавчий документ направлено до ДВС Зарічного району для виконання по територіальності на підставі статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Борг по аліментам становить 5735,43 грн. (а.с. 14).

На запит адвоката Семиволоса В.В. від 04.10.2019, начальник Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Кубраков К.П. листом № 4 від 09.10.2019 повідомив, що згідно перевірки даних АСВП виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 у Зарічному відділі державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області не перебуває, для подальшого вирішення питання про зняття арешту з майна боржника, потрібно керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися безпосередньо до суду (а.с. 7).

Начальником Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області на звернення ОСОБА_2 від 04.10.2019 повідомлено, що згідно перевірки даних автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що станом на 04.11.2019 виконанні у відділі відсутнє виконавче провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . Підставою передачі державним виконавцем виконавчого документа до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області є постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.02.2006, так як до Відділу надійшла заява стягувача, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Для подальшого вирішення питання щодо зняття арешту з майна боржника рекомендовано звернутися до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, та/або керуючись статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» звернутися до суду (а.с. 8).

Згідно довідки начальника Територіального сервісного центру № 5946 Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області № 31/18/5946-193 від 24.01.2019 станом на 24.01.2019 транспортний засіб FORD Sierra, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с. 37).

Згідно картки арешту АМТ 03.08.2004 Ковпаківським ВДВС в особі Гвоздецької накладено арешт на автомобіль FORD Sierra, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 (№ документу 15-14423 від 29.07.2004);

11.04.2006 Зарічним ВДВС в особі ОСОБА_8 накладено арешт на автомобіль FORD Sierra, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 (№ документу14-941 від 28.03.2006);

09.08.2006 Державним виконавцем Зар. ДВС Борисенко В.В. накладено арешт на автомобіль FORD Sierra, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , належний ОСОБА_2 (№ документа 9 від 02.08.2006).

Виконавчі провадження щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) та у Ковпаківському відділі державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) не перебувають.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався постановляючи ухвалу.

Відповідно до частини 1 статті 4 та статті 5 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. До того ж особа може обрати будь-який спосіб захисту, який не суперечить закону, у випадку, якщо закон або договір не передбачають ефективного способу захисту порушеного права.

За правилами цивільного судочинства, зокрема, в позовному (загальному або спрощеному) провадженні судом розглядаються спори, що виникли в сфері матеріальних (цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових) правовідносин. Характерною ознакою учасників матеріальних правовідносин є їх юридична рівність. Захист цих прав здійснюється способами, передбаченими статтею 16 Цивільного кодексу України з урахуванням спеціальних норм матеріального (цивільного, житлового та інш.) законодавства.

Виконання судового рішення в цивільній справі є заключним етапом юрисдикційної діяльності та процесу захисту суб`єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян та юридичних осіб. Виконавче провадження є стадією цивільного процесу, а не окремою галуззю права. Суб`єктами цих правовідносин є учасники виконавчого провадження, права яких не мають ознак юридичної рівності.

Правовідносини, що виникають в процесі виконання судового рішення органами виконавчої служби, регулюються не нормами матеріального права, а нормами виконавчого законодавства, в тому числі Законом «Про виконавче провадження».

Способом захисту прав учасника виконавчого провадження, які порушені під час виконання судового рішення, є оскарження рішення, дії та бездіяльності державного виконавця або посадової особи органу державної виконавчої чинній редакції.

Отже, правовідносини, що виникають між учасниками виконавчого провадження з питань правомірності вчинення або невчинення виконавчих дій, в тому числі між боржником та державним виконавцем, регулюються нормами виконавчого законодавства (Закон України «Про виконавче провадження»).

Такі правовідносини розглядаються за правилами розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України («Судовий контроль за виконанням судових рішень») за скаргою учасника виконавчого провадження на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.04.2020 у справі № 544/394/18.

Судом встановлено, що між боржником ОСОБА_2 та державною виконавчою службою виникли правовідносини щодо обтяження майна у виконавчому провадженні, які виникли при виконанні судового рішення, отже ці відносини регулюється нормами виконавчого законодавства та підлягають розгляду за правилами розділу VІІ Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (у редакції Законну чинній на момент постановлення ухвали, далі - Закон № 1404-VIII) встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його у встановленому законодавством порядку.

Статтею 56 Закон № 1404-VIII передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно пункту 6 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (у редакції Закону, що діяв на момент досягнення донькою боржника повноліття, далі Закон № 606-XIV) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Відповідно до статті 50 Закону № 606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно частини 3 статті 59 Закону № 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Відповідно до частини 4 статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; підстави, передбачені пунктом 1 -2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

Судом встановлено, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.03.1995 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки до її повноліття. На підставі зазначеної постанови, Ковпаківським районним судом м. Суми видано виконавчий лист, який перебував на виконанні в Ковпаківському ВДВС ГТУЮ у Сумській області, а 23.02.2006 виконавчий документ передано до Зарічного ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області на підставі статті 37 Закону № 606-XIV для виконання по територіальності.

За час перебування виконавчого документу на виконанні в Ковпаківському ВДВС ГТУЮ у Сумській області на автомобіль боржника ОСОБА_2 03.08.2004 накладено арешт, під час перебування виконавчого документу на виконанні Зарічного ВДВС міста Суми ГТУЮ у Сумській області на автомобіль боржника ОСОБА_2 11.04.2006 та 09.08.2006 державними виконавцями накладено арешт.

23.03.2011 донька боржника досягла повноліття, і тому з цієї дати закінчився строк передбачений законом для стягнення аліментів, однак при закінченні виконавчого провадження, усупереч статті 50 Закону № 606-XIV, арешт, накладений на майно боржника державним виконавцем знято не було.

Після звернення боржника із заявою про скасування арешту з майна, за відсутності державних виконавців, які його застосовували, усупереч частини 3 статті 59 Закону № 1404-VIII посадовою особою, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, арешт з майна боржника знято не було.

Будь-яких доказів про наявність заборгованості по сплаті аліментів, а також інших підстав викладених у статті 59 Закону № 1404-VIII та статті 60 Закону № 606-XIV, за яких не могло бути знято арешт з майна боржника суду не надано, а отже у даному випадку арешт на майно ОСОБА_2 порушує його права як власника.

Таким чином, на підставі частини 2 статті 451 ЦПК України слід визнати неправомірною відмову посадової особи органу державної виконавчої служби щодо вчинення дій по скасуванню обтяження на майно ОСОБА_2 та зобов`язати його вчинити дії по скасуванню обтяження на майно ОСОБА_2 у виді арешту.

Разом з тим, вимоги скарги в частині зобов`язання посадової особи органу державної виконавчої служби безпосередньо скасувати обтяження на майно, суд вважає передчасним.

З огляду на викладене скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтею 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною відмову керівника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчинити дії по скасуванню обтяження на майно ОСОБА_2 у виді арешту.

Зобов`язати керівника Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) вчинити дії по скасуванню обтяження на майно ОСОБА_2 у виді арешту, накладеного 03.08.2004 року Ковпаківським ВДВС в особі Гвоздецької (№ документу 15-14423 від 29.07.2004); Зарічним ВДВС в особі Танасюк Н.В. (№ документу14-941 від 28.03.2006); Державним виконавцем Зар. ДВС Борисенко В.В. (№ документа 9 від 02.08.2006).

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвалу суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, але не пізніше закінчення строку карантину. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Суддя М.М. Косолап