Справа № 167/1480/18 Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І. І.
Провадження № 22-ц/802/350/20 Категорія: 30 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 27 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтував тим, що 10 жовтня 2011 року між ним та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , які діяли в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей, був укладений договір купівлі-продажу частини житлового будинку, відповідно до умов якого він передав у власність відповідачів 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , вартість придбаного нерухомого майна складала 404 000,00 грн, що еквівалентно 50 000,00 доларів США, з яких 323 200,00 грн. відповідачі передали йому після узгодження проекту договору, а решту суми в розмірі 80 800,00 грн зобов`язались передати не пізніше 01.05.2012 року.

Позивач також зазначав, що відповідачка ОСОБА_5 07.06.2013 року повернула йому частину боргу у розмірі 8 800,00 грн., що еквівалентно 1000,00 доларів США, решту боргу відповідачі не повернули. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04.03.2014 року з відповідачів в користь позивача солідарно стягнуто заборгованість за договором купівлі-продажу частини житлового будинку в розмірі 77 537,45 грн. За період з 14.03.2014 року по 28.12.2018 року відповідачі сплатили йому 64 284,04 грн., що еквівалентно за офіційним курсом Національного банку України 1 561 доларам США.

Посилаючись на зазначені обставини та на те, що курс долара США до гривні з часу подання первісного позову значно зріс, а відповідачі свої зобов`язання за договором купівлі-продажу виконали не в повному обсязі, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів в його користь залишок несплаченого боргу за договором купівлі-продажу в розмірі 157 892,67 грн, що еквівалентно 5 752,01 доларів США станом на 28.12.2018 року на день подачі позову, а також 3 % річних у розмірі 3 157,42 грн та судові витрати по справі у розмірі 1 610,50 грн.

Рішенням Рожищенського районного суду від 27 грудня 2019 року в даній справі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення його позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали та просили скаргу задовольнити, представник відповідача апеляційну скаргу заперечив та просив скаргу залишити без задоволення, відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про дату і місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що 10 жовтня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 з однієї сторони та відповідачами ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з другої сторони, які діяли в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей, був укладений договір купівлі-продажу частини житлового будинку, за умовами якого продавець ОСОБА_1 передає частину житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 , покупцям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а покупці приймають майно в рівних частках кожен та сплачують за нього обговорену грошову суму (а.с.10-11).

Відповідно до пункту 2.1. укладеного договору сторони домовилися про те, що вартість 1/2 частини житлового будинку складає 404000,00 грн, що еквівалентно 50 000,00 доларів США, з яких 323 200,00 грн покупці передали продавцеві після узгодження проекту договору, решту суми в розмірі 80 800,00 грн покупці зобов`язались передати продавцеві не пізніше 01.05.2012 року (а.с.10-11).

Судом також встановлено, що рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 04.03.2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором купівлі -продажу частини житлового будинку постановлено стягнути з відповідачів в користь позивача солідарно заборгованість за договором купівлі-продажу частини житлового будинку в розмірі 77 537, 45 грн (а.с.12-13).

При цьому судом встановлено, що згідно з наданими представником відповідача квитанціями відповідачі за період з 10.10.2014 року по 22.12.2018 року передали в користь позивача грошові кошти в розмірі 77 915,69 грн (а.с.65-74).

Таким чином, судом встановлено, що відповідачі виконали рішення суду, яким з них в користь позивача стягнута заборгованість за договором купівлі-продажу частини житлового будинку.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 заборгованості за договором купівлі-продажу частини житлового будинку, оскільки вважає, що відповідачі повинні були сплатити йому решту коштів за придбану частину житлового будинку в розмірі 80000,00 грн, що еквівалентно 10000 доларів США, а відповідачі сплатили йому грошові кошти за договором в розмірі 64282,04 грн, що еквівалентно 1561, 67 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі виконали рішення суду та сплатили позивачу грошові кошти за придбану частину житлового будинку.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням суду, що набрало законної сили, постановлено стягнути з відповідачів в користь позивача заборгованість за договором купівлі-продажу частини житлового будинку в розмірі 77537,45 грн.

Судом також встановлено, що відповідачі сплатили позивачу за придбану частину житлового будинку визначену судом суму грошових коштів.

За положеннями частини 4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З врахуванням того, що судовим рішенням з відповідачів в користь позивача постановлено стягнути за договором купівлі-продажу частини житлового будинку грошові кошти в розмірі 77537,45 грн, а тому при розгляді даної справи обставини щодо розміру грошових коштів та валюти зобов`язання не доказуються.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 .

Доводи апеляційної скарги позивача не впливають на правильність рішення суду першої інстанції, яке постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 27 грудня 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий

Судді