Номер провадження: 22-ц/813/4340/20
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадженняцивільну справу за апеляційною скаргою Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року позовну заяву Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про скасування рішення про державну реєстрацію прав - повернуто позивачу.

Ухвалою цього ж суду від 15 листопада 2019 року виправлено описку в п`ятому абзаці описової частини ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.11.2019 року виклавши її в наступній редакції:

«Як вбачається з матеріалів справи, позивач копію вищезазначеної ухвали суду отримав 21.10.2019 року, яка направлялась на адресу: м. Одеса, вул. Канатна, 134, що підтверджується підписом, на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, але як у строк встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви так і станом на 01.11.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надходило лише часткове виконання ухвали від 10 жовтня 2019 року.».

Не погоджуючись із ухвалою суду від 01 листопада 2019 року, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року про повернення позову Приморської РА ОМР та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від сторін не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Предметом оскарження є ухвала суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п.6 ст.353 ЦПК України).

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи із наступного.

Повертаючи заяву Приморської РА ОМР, районний суд виходив з того, що у строк встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви так і станом на 01.11.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надходило лише часткове виконання ухвали від 10 жовтня 2019 року, а тому на підставі ст. 185 ЦПК України, суддя дійшов висновку про повернення позовної заяви.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справ, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що 08.10.2019 року Приморська РА ОМР звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року позовну заяву Приморської РА ОМР залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків (а.с. 12).

Матеріалами справи також встановлено, що на виконання вимог вищевказаної ухвали районного суду від 10.10.2019 року, представником Приморської РА ОМР 28.10.2019 року за вх. №111352/19 через канцелярію Приморського районного суду було подано заяву, з усуненими недоліками, зі змісту якої вбачається, що позивачем зазначено виклад обставин, стосовно подання доказів та засвідчення їх копій.

Зокрема представником Приморської РА ОМР - Ільчук О.Д. під час подачі позовної заявами було засвідчено власним підписом документи, які були створені райадміністрацією чи оригінали документів, які знаходяться в райадміністрації.

Крім того, вимоги до позовної заяви викладені в статті 175 ЦПК України.

Пунктом 8 ч.3 даної норми передбачено, що позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Як вбачається з позовної заяви Приморської РА ОМР, на виконання вимог чинного законодавства, позивачем в позовній заяві було зазначено перелік оригіналів документів, які знаходяться в Приморській РА ОМР та зазначено місце знаходження інших оригіналів документів, копії яких було подано до позовної заяви (а.с. 3-11).

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмово доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.5 ст. 95 ЦПК України).

Також, слід звернути увагу, що неналежне посвідчення копій статтями 175 і 177ЦПК України не віднесені до таких підстав, що дають право застосовувати наслідки передбачені в ст.185 ЦПК і повертати позовну заяву позивачеві. До того ж, позивачем були усунуті недоліки, зазначені в ухвалі від 10.10.2019 року.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції проявлено надмірний формалізм при вирішення питання про відкриття провадження у справі, а тому ухвала суду про повернення позову підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі «Bellet у.France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно із п.1, 4 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Отже, виходячи з вищенаведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про повернення позовної заяви, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, 367, 368, ч.2 ст. 369, 374, 379, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приморської районної адміністрації Одеської міської ради - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 листопада 2019 року - скасувати, а матеріали справи за позовом Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про скасування рішення про державну реєстрацію прав - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.06.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда