Справа № 523/8698/20
Провадження №2/523/3182/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Малиновський О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою в якій просить зняти арешт та заборону відчуження з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , накладений постановою державного виконавця Суворовського РВ ДВС України 10 липня 2000р. за № Дв10210 від 10 липня 2000року, котрі було накладено при примусовому виконанні 2-х виконавчих написів №1610 та №1061, що видані 05.04.2000р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості 3400 грн та 863 гривень, посилаючись на те, що такий арешт був накладений за позовними вимогами Державного казначейства до ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позивач є спадкоємцем першої черги, так як є дочкою померлої.

Суддя вивчивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звертаючись до суду з позовом про зняття арешту позивач зазначає, що під час прийняття спадщини вона дізналась, що на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 був накладений арешт вказаною вище постановою, під час виконання рішення суду за яким ОСОБА_3 була боржником у виконавчому провадженні. Позовна заява містить лише вимогу знаття арешту та фактично зводиться до неправомірності дій державного виконавця.

Як було роз`яснено в пункті 5 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (в редакції 2003р.). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

За змістом статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

У зв`язку із цим боржник не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання.

У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК (в редакції 2003р.).

Порядок оскарження дій державного виконавця передбачений Розділом УІІ ЦПК України в редакції 2017р.

Згідно пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження у справі за її позовними вимогами про зняття арешту.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.2 ст.186 ЦПК України,

У Х В А Л ИВ

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Суворовської державної нотаріальної контори у місті Одесі про зняття арешту.

Роз`яснити ОСОБА_1 її право на звернення до суду за захистом свого порушеного права в порядку, передбаченому Розділом УІІ ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складення повної ухвали суду.

Повну ухвалу суду складено та підписано 16 червня 2020 р.

Суддя