Справа № 351/299/20
Номер провадження №2/351/362/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Княженської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернувся у суд із позовом до Княженської сільської ради, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім"єю .

В обґрунтування позовних вимог вказали, що господарство АДРЕСА_1 відносилось до суспільної групи «колгоспний двір». Станом на 15.04.1991 р ., в ньому проживали ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями всього належного йому майна за законом стали: позивачки ОСОБА_1 - його дружина, ОСОБА_2 - донька та ОСОБА_4 - його мати. Вони належним чином прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , так як на момент його смерті проживали та були зареєстровані з померлим в одному господарстві. До нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини зверталася тільки дружина ОСОБА_1 Постановою, нотаріуса відмовлено ОСОБА_1 в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

На день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в господарстві проживала та була зареєстрована тільки невістка - позивачка по справі ОСОБА_1 , яка звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом зв`язку з тим, що вона не являється спадкоємцем 1-4 черги спадкування за законом.

ОСОБА_4 був складений заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього належного їй майна є відповідачка ОСОБА_3 , однак вона подала до нотаріальної контори заяву 11 вересня 2019 року №833 в якій відмовилася від спадщини та наміру звертатися за нею не має.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 , з моменту реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 (син ОСОБА_4 ), тобто з 04.11.1967 року. проживала у спірному господарстві разом з ОСОБА_4 однією сім`єю, вели спільне господарство доглядала її перед смертю, на день смерть одна була зареєстрована та проживала разом з померлою, проводила її поховання, тому вважає, що вона є спадкоємицею четвертої черги спадкування за законом та успадковує належну їй частку у будинковолодінні та як інших спадкоємців немає, а тому позивачі вимушені звернутися до суду із даним позовом.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_6 подав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, а справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача-Княженської сільської ради подав до суду заяву, де зазначив, що проти позову не заперечує, просив справу розглядати за відсутності їхнього представника.

Відповідачка ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій зазначила, що відмовляється від прийняття спадщини за заповітом, наміру оформляти на себе спадщину не має. Позовні вимоги визнає, просила справу розглядати за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки від 20.06.2017 р. № 773, виданої Княженською сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в господарстві по АДРЕСА_1 (колгоспний двір) були зареєстровані: ОСОБА_4 , 1925 р.н. - голова двору, ОСОБА_5 , 1944 р.н.- син, ОСОБА_1 , 1949 р.н. - невістка, ОСОБА_2 , 1980 р.н. - онука.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого мана - відсутні відомості щодо права власності на житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_5 , слідує, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки від 05.09.2019 р. №1962/02-14, виданої першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою, слідує, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав в АДРЕСА_1 , заведена спадкова справа за №319/2019 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №811 від 05.09.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає с. Княже, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстрована спадкова справа - спадкодавець ОСОБА_5 .

З довідки від 20.07.2017 р. № 939, виданої Княженською сільською радою, слідує, що на день смерті ОСОБА_5 , 1944 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до складу сім`ї зареєстрованих за даною адресою ( АДРЕСА_1 ) входили: ОСОБА_1 , 1949 р.н. - дружина, ОСОБА_2 , 1980 р.н. - дочка, ОСОБА_4 , 1925 р.н.- мати.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці с. Княже, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на житловий будинок, по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та не визначеністю часток у майні колгоспного двору.

З свідоцтва про народження виданого на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

З свідоцтва про народження виданого на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідує, що матір`ю останнього записано ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 04.11.1967 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_9 » присвоєно прізвище « ОСОБА_10 ».

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_3 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки від 20.07.2017 р. № 774, виданої Княженською сільською радою, вбачається, що на день смерті ОСОБА_4 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в даному господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , 1949 р.н. - невістка.

З довідки від 20.07.2017 р. № 940, виданої Княженською сільською радою, слідує, що на день смерті ОСОБА_4 , 1925 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 до складу сімї зареєстрованих за даною адресою АДРЕСА_1 входили: ОСОБА_1 , 1949 р.н. - невістка.

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці с. Княже, Снятинського району, Івано-Франківської області у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 у звязку із відсутністю родинних звязків у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлою 12.03.2011 р. Отже, вона не входить до кола спадкоємців за законом І-V черги.

З довідки від 15.01.2020 р. №45/02-14, виданої державним нотаріусом Першої Снятинської державної нотаріальної контори, слідує, що після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведена спадкова справа за №324/19 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом№ 832 від 11.09.2019 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Княже, Снятинського району, Івано-Франківської області. ОСОБА_11 був складений заповіт на імя ОСОБА_12 11.09.2019 р. за№ 833 до нотаріальної контори надійшла заява ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житедьки АДРЕСА_2 про те, що вона спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняла і звертатися до суду про продовження терміну на прийняття спадщини не буде. Заяв від інших спадкоємців не надходило.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок не є підставою відмови у захисті права позивачів, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 , набула право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по АДРЕСА_2 , а позивачка ОСОБА_2 , набула право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по АДРЕСА_2 .

З письмових пояснень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 слідує, що ОСОБА_1 дійсно проживає з 1967-2020 р . в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.3 та ч.5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.315 ч.2 ЦПК України,у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_4 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський