Справа № 308/6026/20
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

26.06.2020 місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 10.03.2020 року у справі № 308/14539/19 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за наданні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,

В С Т А Н О В И В:

10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у справі № 308/14539/19 видано судовий наказ, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4638,12 грн., а також суму сплаченого заявником судового збору в сумі 192,10 грн.

25.06.2020 року боржник ОСОБА_1 подав до суду заяву про скасування вказаного судового наказу, в обґрунтування якої посилається на те, що зазначений судовий наказ він отримав на пошті м. Ужгорода 88017 12.06.2020 року. У зв`язку з тим, що він не згідний з вимогою КП «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про стягнення з нього грошової суми він подає заяву про скасування судового наказу. Вважає, що перед тим як подавати заяву про видачу судового наказу заявник мав викликати його для уточнення розрахунку по оплаті за водопостачання, але він цього не зробив. Він не згідний з поданим розрахунком боргу по його рахунку № 7011895 та виставленої йому суми боргу. Зауважує, що згідно з актом обстеження від 18.09.2015 року у нього на показнику лічильника була цифра 00652, і зазначено, що вода відсутня в будинку. Згідно із заявами мешканців, сусідів від 05.10.2017 року було клопотання про ліквідацію поломки водогону. Відповідно до акту обстеження від 12.10.2017 року було зафіксовано відсутнє водопостачання в його будинок. Не зважаючи на це комунальне підприємство давало його сім`ї квитанції на оплату за водопостачання, якого не було. Зазначає, що його не було вдома, а діти оплатили за газ, електроенергію, за воду за період з липня 2017 року по вересень 2017 року та у листопаді 2017 року. При поверненні додому він у дітей запитав, чому вони заплатили за воду, яку не отримували, на що вони відповіли, що автоматично платили за всі квитанції комунального постачання. Із договору № 231-17 від 17.10.2017 року вбачається, що виконана робота заявника по заміні водопровідного вводу, який був пошкоджений і вони не мали водопостачання. Згідно з актом обстеження від 10.11.2017 року у нього на лічильнику зафіксовано показник 045460 - 00001, було опломбовано лічильник. Наголошує, що працівники заявника все приходили і записували показники лічильника. Він казав, щоб було йому зараховано суму грошей, які він заплатив, а води не було, але працівники водоканалу не захотіли зробити. Він надіявся на перерахунок та у січні 2018 року він заплатив 200 грн., липні 200 грн., вересні 400 грн., липні 2019 року 250 грн. Вважає, що така заборгованість вийшла через те, що водоканал приписав йому суму платежу. Зазначає, що на даний час його показник лічильника 00474,584, про що подає фото, а на акті обстеження 10.11.2017 року та договорі на постачання води за № 2584 від 10.11.2017 року цифри показника лічильника 045460. Звертає увагу, що заявник подав незаконні, обманні дані в суд про показник лічильника та суму боргу. Стверджується факт, що йому незаконно нараховано борг за подачу води, заява про видачу судового наказу не відповідає дійсній справі. Заявник повинен принести книгу записів показника лічильника від 10.11.2017 року по 16.12.2019 року, провести перерахунки згідно з дійсних показників лічильника, і тоді встановиться, що він нічого не винний заявнику і не має боргу перед ним.

На підставі наведеного, ОСОБА_1 просить; поновити йому пропущений строк на подачу заяви про скасування судового наказу, у зв`язку з тим, що з поважної причини не подав заяви на скасування судового наказу, оскільки його отримав на пошті аж 12.06.2020 року, пошта повідомила йому, щоб забрав конверт із суду 12.06.2020 року, який він отримав 12.06.2020 року і розписався на пошті за нього; звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з його поганим матеріальним становищем, оскільки він не працює, хворіє, заробляє на їжу по найму у людей, має на утриманні трьох малолітніх дітей та доньку студентку, є батьком багатолітньої сім`ї; скасувати судовий наказ, виданий Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 10.03.2020 року у справі № 308/14539/19; постановити ухвалу про поворот виконання судового наказу в порядку ст. 444 ЦПК України.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне скасувати судовий наказ, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Подана ОСОБА_1 заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Вважаю, що наведені ОСОБА_1 доводи та додані до заяви про скасування судового наказу документи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 заперечує проти вимог стягувача, на час розгляду даної заяви відсутні підстави для її повернення, приходжу до висновку, що вимога про скасування судового наказу є такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вивчивши доводи заяви та виходячи із встановлених обставини, вважаю за необхідне визнати причини пропуску боржником строку для подання заяви про скасування судового наказу, а відтак, поновити відповідний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Підстави відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Як роз`яснено у пункті 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК України (ст. 136 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК України (ст. 12 ЦПК України в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, з урахуванням майнового стану ОСОБА_1 , з метою забезпечення боржнику права на доступ до правосуддя, вважаю, що клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

За змістом ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

За приписами ч. ч. 5, 6 ст. 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Оскільки боржником до заяви не додано документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем, зважаючи на наведені норми, вважаю, що підстави для вирішення питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 ЦПК України, у даному випадку відсутні.

При цьому стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 170, 171 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 10.03.2020 року у справі № 308/14539/19 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за наданні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області від 10.03.2020 року у справі № 308/14539/19 за заявою комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 суми заборгованості за наданні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі № 308/14539/19, виданий 10.03.2020 року Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, згідно з яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Ужгорода» суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в розмірі 4638,12 грн., а також суму сплаченого заявником судового збору в сумі 192,10 грн.

Роз`яснити стягувачу, що він має право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай