У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.06.2020 Справа №607/6916/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Сампари Надії Миронівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Терези Степанівни,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С., у якій просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) щодо винесення постанови від 27 січня 2020 року ВП №60990528 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанови від 23 грудня 2019 року ВП №60836323 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також скасувати постанову №ВП №60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанову №ВП №60836323 від 23 грудня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що на її адресу 26 лютого 2020 року надійшла постанова державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ВП №60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанова державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ВП №60836323 від 23 грудня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Даними постановами звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 . Вказані постанови державного виконавця заявник ОСОБА_1 вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки ухвалою Верховного Суду від 24 січня 2020 року зупинено дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження. З цих підстав вважає, що у зв`язку із постановленням Верховним Судом ухвали про зупинення дії рішень судів, у державного виконавця не було підстав для винесення постанов для звернення стягнення на доходи боржника. Посилаючись на наведене просила скаргу задовольнити.

Ухвалою судді від 03 березня 2020 року прийнято до розгляду скаргу ОСОБА_1 .

Від Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) до суду надійшли заперечення на скаргу, суть яких зводиться до того, що державним виконавцем дотримано вимоги закону при винесенні оскаржуваних постанов. Зокрема, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову. На адресу виконавчої служби 02 березня 2020 року надійшла заява боржника ОСОБА_1 , згідно якої боржник просила долучити до матеріалів виконавчого провадження ухвалу Верховного Суду від 24 січня 2020 року про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження. У зв`язку із долученням вказаної ухвали суду, 06 березня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій, яка направлялася на підприємство на яке раніше направлялися постанови про звернення стягнення на доходи боржника. З цих підстав, відсутні підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця про винесення постанов про звернення стягнення на доходи боржника та скасування постанов державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Посилаючись на наведене просять відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Сампара Н.М. заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити їх у повному обсязі .

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 та зобов`язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_2 комплекту діючих ключів від вхідних дверей квартири.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року.

09 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Терезою Степанівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60836323 з примусового виконання виконавчого листа №607/6916/19 виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 768, 40 гривень.

23 грудня 2019 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Терезою Степанівною винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадження ВП №60836323, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТЗОВ «Корнер ЛТД» шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу 995,24 гривень.

10 січня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_3 винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні ВП №60836665 з примусового виконання виконавчого листа №607/6916/19 виданого 04 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про зобов`язанння ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом передачі ОСОБА_2 комплекту діючих ключів від вхідних дверей квартири АДРЕСА_1 . Вказаною постановою державного виконавця накладено штраф на боржника ОСОБА_1 у сумі 3400 гривень за невиконання рішення суду.

При виконанні постанови державного виконавця ВП №60836665 про стягнення штрафу із ОСОБА_1 в сумі 3400 гривень, 27 січня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) ОСОБА_3 винесено постанову ВП №560990528 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у ТЗОВ «Корнер ЛТД» шляхом здійснення відрахувань із доходів боржника на користь стягувача у відповідності до чинного законодавства у розмірі 30% до виплати загальної суми боргу 5960 гривень.

Ухвалою Верховного суду від 24 січня 2020 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року, ухвалено: зупинити дію рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року до закінчення касаційного провадження.

Як убачається із матеріалів скарги, 02 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулась у Тернопільський міський відділ державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою, у якій просила долучити до матеріалів виконавчого провадження ухвалу Верховного Суду від 24 січня 2020 року.

06 березня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП №60836323, якою, на підставі заяви боржника від 02 березня 2020 року та ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №607/6916/19 виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 768, 40 гривень, до закінчення касаційного провадження.

При цьому, стороною заявника надано суду копії квитанцій про сплату штрафів, накладених державним виконавцем на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду. Зокрема, як убачається із квитанції №0.0..1 виданої 13 березня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк», 13 березня 2020 року ОСОБА_1 сплачено на рахунок державної виконавчої служби суму штрафу у розмірі 3870 гривень, накладеного державним виконавцем за невиконання рішення суду.

У зв`язку із сплатою штрафу, 13 березня 2020 року старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Т.С. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання постанови державного виконавця ВП №60836665 від 13 березня 2020 року про стягнення із ОСОБА_1 штрафу у сумі 3400 гривень, у зв`язку із сплатою боржником штрафу у повному обсязі та виконавчого збору.

Перевіряючи, чи відповідали оскаржувані дії державного виконавця вимогам закону, чи прийняті вони в межах її повноважень та чи було порушено внаслідок її дій право заявника, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог . 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно ч. ст. 436 ЦПК України передбачено право суду касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Частиною 2 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову.

Отже, враховуючи зазначене, державний виконавець, керуючись п.2 ч.1 ст. 34 Закону, зупиняє вчинення виконавчих дій лише у випадках надходження ухвали суду про зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Як убачається із матеріалів скарги, після надання боржником копії ухвали Верховного Суду від 24 січня 2020 року, згідно заяви боржника про долучення вказаної ухвали до матеріалів виконавчого провадження, від 02 березня 2020 року, державним виконавцем 06 березня 2020 року винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №607/6916/19 виданого 05 листопада 2019 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, до закінчення касаційного провадження.

За вказаних обставин, судом не встановлено протиправності дій державного виконавця щодо винесення постанов ВП №60836323 від 23 грудня 2019 року та ВП №60990528 від 27 січня 2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те , що у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Терези Степанівни слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись статтями 12, 81, 447 453 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Кузь Терези Степанівни відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного тексту ухвали суду 19 червня 2020 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка