Постанова

Іменем України

22 червня 2020 року

м. Київ

справа № 466/10780/15-ц

провадження № 61-10225св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус»,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року у складі судді Свірідової В. В. та постанову Апеляційного суду Львівської області

від 21 грудня 2017року у складі колегії суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із уточненим під час розгляду справи позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (далі - ТДВ «СТДВ «Глобус») та ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.

Обґрунтовував позовні вимоги тим, що 10 липня 2015 року по вул. Промисловій, 27 у м. Львові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля

«AUDI-A6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням

ОСОБА_2 , в результаті якої з її вини належному позивачу автомобілю «HONDA CR-V», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , завдано ушкодження заднього бампера та задніх дверей.

Авторизованим центром HONDA у м. Львові Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Арія Моторс» були проведені ремонтні роботи, пов`язані з відновленням його автомобіля, ним були придбані автозапчастини на загальну суму 35 993,02 грн, а вартість робіт становила 1 281,60 грн з ПДВ

у відповідності до наряду-замовлення від 10 листопада 2016 року

№ АР00027568.

Цивільна відповідальність водія автомобіля «AUDI-A6», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована на підставі страхового полісу від 23 липня

2014 року № ВІ /3106353 у ТДВ СТДВ «Глобус».

ТДВ СТДВ «Глобус» сплатило на розрахунковий рахунок авторизованого сервісного центру ТОВ «Арія Моторс» 10 017,39 грн, а він сплатив решту суми, необхідної для проведення відновлювального ремонту, в розмірі 27 257,23 грн.

У зв`язку із тим, що після дорожньо-транспортної пригоди було складено «Європротокол», то відповідальність ТДВ СТДВ «Глобус» обмежена 24 000 грн (тобто 25 000 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000 грн), тому на думку позивача із ТДВ СТДВ «Глобус» підлягає стягненню залишок суми страхового відшкодування у розмірі 13 982,61 грн.

Відповідач ОСОБА_2 несе відповідальність за завдання шкоди у розмірі,

не покритим полісом від 23 липня 2014 року № ВІ/3106353.

З урахуванням уточнених позовних вимог від 25 жовтня 2016 року

та від 22 листопада 2016 року позивач просив стягнути з ОСОБА_2

13 274,62 грн, а з ТДВ СТДВ «Глобус» 13 982,61 грн, також просив стягнути судові витрати з відповідачів солідарно, а саме: судовий збір у розмірі 487,20 грн, витрати за проведення експертизи в розмірі 3 303 грн, 49,55 грн комісії банку

за проведений платіж та 80 грн додаткових витрат при проведенні експертизи,

а також витрати на правову допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 274,62 грн

на відшкодування майнової шкоди.

Стягнуто з ТДВ СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_1 13 982,61 грн матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, в межах страхового відшкодування.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі в загальній сумі

4 407 грн, а саме: з ТДВ СТДВ «Глобус» стягнуто 2 406,50 грн, а з ОСОБА_2 - 2 000,50 грн.

У частині позовних вимог про стягнення коштів за надання правової допомоги відмовлено.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено розмір загальних майнових збитків, завданих йому внаслідок ДТП, що сталось з вини ОСОБА_2 , на суму

37 274,62 грн.

ТДВ СТДВ «Глобус» частково, у межах страхової суми, сплатило страхове відшкодування в розмірі 10 017,39 грн, невідшкодована вартість матеріальних збитків у вигляді сплачених коштів на рахунок авторизованого сервісного центру HONDA у м. Львові ТОВ «Арія Моторс» становить 27 257,23 грн, яка підлягає стягненню з відповідачів.

Суд врахував, що відповідальність ТДВ СТДВ «Глобус» обмежена 24 000 грн, розміром страхового відшкодування, установленим полісом страхування

від 23 липня 2014 року № АІ/3106353, та обґрунтовано стягнув з ТДВ СТДВ «Глобус» на користь ОСОБА_1 13 982,61 грн як різницю між сумою страхового відшкодування та вже виплаченою сумою.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 є особою, винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, тому вона несе відповідальність за завдання шкоди, не покритої страховим полісом обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів, в розмірі 13 274,62 грн.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції та вважав,

що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене

з дотриманням норм матеріального і процесуального права й не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду у грудні 2018 року,

ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права

й неправильне застосування норм матеріального права, просить судові рішення скасувати й ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування касаційної скарги вказує, що судами попередніх інстанцій

не враховано недоведеність позивачем вказаного у позові розміру завданої шкоди; вважає, що витрати, вказані у видаткових накладних, є завищеними;

суд безпідставно відхилив висновок судової автотоварознавчої експертизи

від 02 вересня 2016 року, за яким вартість збитків визначена у розмірі

22 802,78 грн, також суд безпідставно відхилив висновок спеціаліста ТДВ СТДВ «Глобус» від 18 вересня 2015 року, за яким розмір збитків становить

11 017, 39 грн.; розрахунок майнової шкоди зроблено судом без урахування Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів

від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

Також посилається на те, що взяті до уваги докази у вигляді видаткових накладних та нарядів-замовлень, оплачених позивачем, не відповідають вимогам належності та допустимості доказів, адже не містять даних ремонтної калькуляції, тому не можуть підтверджувати обсяг виконаних ремонтних робіт.

У травні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1

на касаційну скаргу ОСОБА_2 , в якому останній, не погоджуючись

із доводами касаційної скарги в повному обсязі, просить її залишити

без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

В обґрунтування своєї позиції вказує, що доводи ОСОБА_2

про неправомірне врахування судом видаткових накладних безпідставні,

адже розмір збитків у вигляді відновлювального ремонту належного йому автомобіля, який ним оплачено за цими накладними, відповідає реальним збиткам; всі рахунки містять необхідні банківські реквізити, тому є належними доказами у справі; до того ж, на думку ОСОБА_1 , про обґрунтованість позову в частині визначення розміру збитків свідчить відсутність оскарження рішення

з боку страхової компанії.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано цивільну справу № 466/10780/15-ц із Шевченківського районного суду м. Львова.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової

справи між суддями 16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачеві Бурлакову С. Ю.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року та постанову Апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017року здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону

від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Згідно із положеннями частини другої статі 389 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області

від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, підлягає закриттю з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом спору у справі, яка розглядається, є стягнення майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 27 257,23 грн, судових витрат, а саме: судового збору у розмірі 487,20 грн, витрат

за проведення експертизи в розмірі 3 303 грн, 49,55 грн, комісії банку

за проведений платіж та 80 грн додаткових витрат при проведенні експертизи.

Отже, ця справа не є справою з ціною позову, яка перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу,

які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом перевірено, чи мають місце обставини, передбачені

пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на дату подання касаційної скарги) та зазначених обставин не встановлено.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (Levages Prestations Services v. France, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; Brualla Gomez De La Torre v. Spain, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області від 21 грудня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, підлягає закриттю, оскільки зазначені судові рішення не підлягають оскарженню

в касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтею 389 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1

до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство

з додатковою відповідальністю «Глобус», ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про відшкодування майнової шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова

від 23 травня 2017 року та постанову апеляційного суду Львівської області

від 21 грудня 2017 року закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Судді:С. Ю. Бурлаков
В. М. Коротун
М. Є. Червинська