Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/967/20

Номер провадження: 2/511/370/20

30 червня 2020 року суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Бобровська І. В, розглянувши заяву про самовідвід при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільної сумісної власністю подружжя, поділ сумісного майна подружжя та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В червні 2020 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільної сумісної власністю подружжя, поділ сумісного майна подружжя та визнання права власності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2020 року вказана справа була розподілена в провадження судді Бобровської І.В.

Згідно п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Бобровська І.В., як слідчий суддя, 28.12.2018 року розглянула та задовольнила скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, стосовно вчинення злочину ОСОБА_1 за ч.2 ст. 383 КК України, пов"язану з поділом спільного майна подружжя, а саме: під час перебування ОСОБА_2 в шлюбі з ОСОБА_1 19.11.2009 року подружжя придбали земельну ділянку, площею 0,060 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення садівництва, кадастровий номер :02:004:0694, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за що сплатили власниці даної земельної ділянки 25000 доларів США, про що остання склала відповідну розписку від 19 листопада 2009 року про отримання вищезазначених коштів в рахунок продажу вказаної земельної ділянки, однак в подальшому ОСОБА_2 стало відомо, що вказана земельна ділянка була нібито подарована ОСОБА_1 сторонньою особою - ОСОБА_3 . Вважала, що ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 383 КК України.

06.05.2020 року в провадження судді Бобровської І.В. надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, визнання майна особистою приватною власністю.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 06.05.2020 року було задоволено самовідвід судді Бобровської І.В., у зв`язку з розглядом слідчим суддею Бобровською І.В. скарги ОСОБА_2 стосовно вищевказаних обставин.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п.1 ст.6 конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36,37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

Оскільки суддя Бобровська І.В. розглядала кримінальна справу за скаргою ОСОБА_2 28.12.2018 року з приводу поділу майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заявляла самовідвід стосовно розгляду позовної заяви ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, визнання майна особистою приватною власністю, вказана обставина може викликати сумнів щодо об`єктивності та неупередженості судді під час розгляду даної цивільної справи.

Для усунення сумнівів у неупередженості та об`єктивності суду при розгляді справи, попередження можливості скасування рішення за мотивів упередженості судді, вважаю за необхідне задовольнити заяву про самовідвід головуючого по справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.36, 39,40 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву судді Бобровської І.В. про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільної сумісної власністю подружжя, поділ сумісного майна подружжя та визнання права власності - задовольнити.

Матеріали цивільної справи №511/967/20, номер провадження 2/511/370/20 передати до канцелярії Роздільнянського районного суду Одеської області для визначення судді у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Бобровська І. В.