Справа № 595/44/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Ковалівському Б.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

та представника третьої особи

служби у справах дітей Бучацької РДА Єднака В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , під час якого у них народилися діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 02.08.2016 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей, в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, починаючи з 01.08.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Проте відповідач ОСОБА_2 стала нехтувати своїми обов`язками по вихованню та утриманню дітей, вести розгульний спосіб життя, перестала здійснювати догляд за дітьми та займатися їх вихованням. Вихованням дітей займалася його матір ОСОБА_5 , сестра ОСОБА_2 та він, коли приїжджав із-за кордону, тому просить припинити стягнення з нього аліментів на користь відповідачки ОСОБА_2 , присуджених на підставі судового наказу Бучацького районного суду Тернопільської області від 02.08.2016 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що згідно судового наказу, з нього стягнуто аліменти в користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання їхніх синів ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 . Однак, відповідач перестала здійснювати догляд за дітьми та займатися їх вихованням, аліменти використовує не за призначенням, тому він звернувся у службу у справах дітей Бучацької РДА за захистом прав дітей.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила.

В судовому засіданні представник органу опіки і піклування Бучацької районної державної адміністрації позов підтримав.

Заслухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

В шлюбі у них народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

02 серпня 2016 року Бучацьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття;

З 06.11.2019 року по даний час сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з батьком ОСОБА_1 та повністю знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час неповнолітні сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з батьком ОСОБА_1 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення від примусового стягнення на користь матері аліментів, бо сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, а саме діти проживають з батьком.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,77,81,89,141,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 180,181-184,192,197,273 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судовий наказ №595/1254/16-ц від 02 серпня 2016 року, з дня набрання рішенням законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного тексту рішення - 23 червня 2020 року.

Суддя: В. Б. Федорончук