ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/86/18 Номер провадження 22-ц/814/1402/20Головуючий у 1-й інстанції Дем"янченко С.М. Доповідач ап. інст. Гальонкін С. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Гальонкіна С.А.,

суддів: Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.,

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Агроекологія" в особі генерального директора Лук`яненка Г.В. на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року про повернення зустрічної позовної заяви ПП «Агроекологія», постановлену у складі головуючого судді Дем`янченка С.М. у залі суду у м. Зінькові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року відмовлено в прийнятті зустрічних позовних заяв відповідача ПП «Агроекологія» від 03.11.2017 року, 15.12.2017 року, 26.12.2017 року, 23.01.2018 року, 26.02.2018 року та 19.03.2018 року до ОСОБА_1 про внесення змін до договору оренди землі.

В апеляційній скарзі ПП «Агроекологія», посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, зустрічні позови прийняти до провадження.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що первісний та зустрічний позов взаємопов`язані між собою, оскільки ґрунтуються на одному договорі оренди і обидві сторони посилаються на п.40 вказаного договору.

Апелянт також звертає увагу, що судом першої інстанції не вчинено передбачених законом процесуальних заходів для перевірки факту оплати судового збору за подачу позову.

Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.

На підставі ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

Ураховуючи, що згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Полтавського апеляційного суду.

Представником ПП «Агроекологія», ОСОБА_2 , заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадження на території України карантину з метою попередження розповсюдження нової коронавірусної інфекції (COVID-19).

Однак, колегія суддів не бере до уваги дане клопотання, оскільки судове засідання в суді апеляційної інстанції проводиться в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 , ч. 2 та ч. 3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Відповідно п.6 ч.1 ст.374, п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у разі порушення судом першої інстанції норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПП «Агроекологія» про розірвання договору оренди землі, в якому просила розірвати договір оренди землі, укладений 16.01.2008 року між ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та приватним підприємством «Агроекологія»(т.1 а.с.2-3).

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є спадкоємцем майна, зазначеного в заповіті ОСОБА_3 , в тому числі і земельної ділянки площею 4,64 га, яка перебуває в оренді у ПП «Агроекологія».

На підставі п. 40 договору оренди землі, яким передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, не є підставою для зміни умов або розірвання договору, вона в письмовому порядку звернулася до орендаря з проханням розірвати договір оренди землі на що відповіді не отримала. В усній формі їй було повідомлено про небажання розірвати договір оренди.

Відмова в розірванні договору оренди землі стала підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 26 грудня 2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агроекологія», третя особа - відділ Держгеокадастру у Зіньківському районі Полтавської області, про розірвання договору оренди землі (т.1 а.с.21).

03.11.2017 року, 15.12.2017 року, 26.12.2017 року, 23.01.2018 року, 26.02.2018 року та 19.03.2018 року ПП «Агроекологія» подало до суду першої інстанції зустрічні позови до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, просило внести зміни до договору оренди землі шляхом заміни орендодавця ОСОБА_3 на її правонаступника ОСОБА_1 та викладення в іншій редакції деяких пунктів договору.

Вимоги зустрічного позову обґрунтовані у тому числі положеннями пункту 40 договору оренди.

Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічних позовів, суд першої інстанції з посиланням на ст.193 ЦПК України виходив з того, що зустрічні позови не взаємопов`язані між собою, предмет позову різний і задоволення зустрічного позову не виключить повністю або частково задоволення первісного позову.

Крім цього місцевий суд зазначив, що приватним підприємством «Агроекологія» не сплачено судовий збір за подачу зустрічних позовних заяв.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.123 ЦПК України у редакції, що діяла до 15.12.2017 року і ч.2 ст.193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позов, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключати повністю або частково задоволення первісного позову.

Аналізуючи зміст первісного та зустрічного позовів, апеляційний суд приходить до висновку, що приводом для заявлення обох позовів є різне тлумачення обох учасників спірних правовідносин положень п.40 договору оренди землі, яким передбачається можливість розірвання договору оренди у разі зміни власника землі, що перебуває в оренді.

Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність обставин, передбачених ч.2 ст.193 ЦПК України, є передчасними.

У разі несплати судового збору за подання зустрічного позову застосовуються наслідки, передбачені ч.2 ст.194 ЦПК України.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції про відмову у прийнятті зустрічних позовних заяв від 03.11.2017 року, 15.12.2017 року, 26.12.2017 року, 23.01.2018 року, 26.02.2018 року та 19.03.2018 року ухвалена з порушенням норм процесуального закону, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, ст.379, ст.382, ст.384 ЦПК України колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Агроекологія" задовольнити частково.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 березня 2018 року про відмову у прийнятті зустрічних позовів ПП «Агроекологія» від 03 листопада 2017 року, 15 грудня 2017 року, 26 грудня 2017 року, 23 січня 2018 року, 26 лютого 2018 року та 19 березня 2018 року скасувати, справу повернути до Зіньківського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 30 червня 2020 року.

Головуючий: С.А. Гальонкін

Судді: О.Ю. Кузнєцова

Л.М. Хіль