Справа № 755/1598/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Гончарука В.П.,

за участю секретарів: Міроненко С.П., Гриценко О.І.

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Горбаченко О.О ,,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столицяспецбуд» про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» кошти в розмірі 257 277 грн. 81 коп., що були внесені позивачем на підставі укладеного 13.01.2017 р. попереднього договору купівлі - продажу квартири. Вказані кошти були зараховані на рахунок відповідача , але з врахуванням того, що відповідач не виконав умови попереднього договору та не надіслав позивачу повідомлення щодо укладення основного договору та на даний час основний договір між позивачем та відповідачем укладено не було.

Відповідно до вимог п.7.9 попереднього договору , зазначеного вище, вказано, що зобов`язання встановлене попереднім договором припиняється у разі порушення сторонами строку укладання основного договору.

Крім того 13.01.2017 р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» та ОСОБА_3 було укладено Договір про забезпечення виконання зобов`язань № ССБ 2/3/31. Відповідно до п. 2.2. Договору позивачем було сплачено в забезпечення виконання зобов`язання 257 277 грн. 81 коп.

Також п.4.6 договору про забезпечення передбачено, що у разі настання обставин, викладених у п.п.7.9;7.10 розділу 7 Попереднього договору сума грошових коштів, що фактично була сплачена позивачем на рахунок відповідача, згідно розділу 2 Договору, повертається позивачу в повному обсязі.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені попереднім договором та договором про забезпечення зобов`язань.

Відповідач в свою чергу умови попереднього договору не виконав, не уклав основний договір купівлі - продажу квартири, а також фактично не здійснив будівництво будинку, в якій повинна бути роташована спірна квартира.

Керуючись п.п. 2.1; 2.2; 4.6 договору про забезпечення позивач має право стягнути з відповідача заборгованість в сумі 257 277 грн. 81 коп.

Також свою позиції позивач обгрунтовує посиланням на вимоги ст.ст. 525, 635 ЦК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити з обставин викладених в позовній заяві, а також те, що відповідач фактчино не здійснює будівництва будинку, в якому повинна бути розміщена спірна квартира позивача, що в свою чергу позбавляє позивача отримати у власність зазначене житло та розпоряджатися ним на власний розсуд.

Представник відповідача подав до суду відзив, в якому заперечував щодо задоволення позову, але при цьому не оспорював обставин що викладені в позовній заяві, зазначаючи при цьому, що об`єкт будівництва є дійсно проблемний, не має всіє дозвільної документації на будівництво, у підприємства арештовані рахунки, порушені кримінальні справи, але відповідач здійснює в силу своїх можливостей будівництво вказаного будинку, отримує дозвільні документи, залучає інвесторів та всі ці зазначені обставини потребують багато часу в зв`язку з чим, в силу об`єктивних обставин, відповідачем порушуються строки взятих на себе зобов`язань, визначені попереднім договором але відповідач не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань.

Суд заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи дійшов наступного, що відповідно до ч. 1 ст. 635 Цивільного кодексу України, попереднім - є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 13 грудня 2017 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» ОСОБА_3 укладено Попередній договір договору купівлі-продажу квартири, що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО Скрипник С.Н.

За цим Попереднім договором сторони зобов`язалися, в строки встановленні в п. 1.4 розділу 1 цього Попереднього договору, укласти Договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого, сторона-1 зобов`язується передати у власність (продати) окрему квартиру, характеристики якої вказані в п. 1.4.1. пункт 1.4. розділу 1 цього Попереднього договору, яка знаходиться в житловому будинку АДРЕСА_1 , а Сторона-2 зобов`язується прийняти у власність (купити) об`єкт та належним чином сплатити його вартість в обсязі згідно з розділом 2 Попереднього договору.

Відповідно до п. 1.2 Попереднього договору, сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладення та нотаріального посвідчення Основного договору, яке встановлене пунктом 1.1. розділу 1 Попереднього договору, повинне бути забезпечене.

Вид та порядок забезпечення виконання вказаного зобов`язання сторони визначають в окремому Договорі про забезпечення виконання зобов`язань. Зазначений Договір про забезпечення виконання зобов`язань сторони укладають у простій письмовій формі та підписують одночасно з укладенням та нотаріальним посвідченням цього Попереднього договору.

Попередній договір та Догорів про забезпечення виконання зобов`язань є невід`ємним один від одного. Припинення дії, втрата чинності, розірвання цих Договорів тягне за собою припинення дії, втрату чинності, розірвання іншого Договору, що передбачено п. 1.2.1 Попереднім договором.

Відповідно до п. 2.3. Попереднього договору, остаточні розрахунки по Основному договору здійснюються в день укладення Основного договору до моменту його нотаріального посвідчення в наступному порядку:

У п. 2.3.1 Сума грошових коштів (включає в себе податок на додану вартість) в українських гривнях, що має бути сплачена Стороною-2 Стороні-1 на виконання Договору про забезпечення, кладення кого передбачено забезпечення, буде застрахована Стороно-1 як оплата 26,791 кв.м. Об`єкта.

Як передбачено п. 7.10. Попереднього договору, сторони погодилися, що Попередній договір може бути розірваним за згодою сторін ,про що Сторони укладають Договір про розірвання Попереднього договору. Витрати пов`язані з укладанням нотаріальним посвідченням такого Договору про розірвання цього Попереднього договору покладаються на Сторону за ініціативою якої цей Договір буде розірвання.

13 січня 2016 року між ТОВ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» та ОСОБА_3 в забезпечення виконання таких зобов`язань за попереднім договором уло укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань №ССБ/2/3/31, відповідно до якого Сторона-2 (позивач) сплачує Стороні-1 (выдповідач) суму грошових коштів, розмір, порядок та умов сплати якої встановлюються згідно статті 2 цього Договору. Вказана сума коштів, після її належної сплати Стороною-2 за цим договором, зараховується Стороною-1 до платежів за Основним договором.

За умовами п. 2.1. Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ССБ 2/3/31, рахунки по Договору здійснюється шляхом перерахування Стороною-2 грошових коштів на поточний рахунок Сторони-1 НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «УкрСиббанк» (м. Київ), МФО 351005 (підтвердженням оплати є документи, надані банківською установою банківська виписка), або внесення Стороною-2 готівки у касу Стороні-1 (підтвердженням оплати є прибутковий касовий ордер, виданий Стороною-1).

У п. 2.2. Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ССБ 2/3/31, розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов Договору, як забезпечення виконання зобов`язання згідно пункту 1.1. розділу 1 Договору становить: 257 277, 81 грн. у т.ч. ПДВ 20% - 42 879, 64 грн.

16 січня 2017 року ОСОБА_3 здійснено оплату згідно Договору про забезпечення виконання зобов`язань № ССБ 2/3/31, на рахунок ТОВ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» в розмірі 257 277,81 грн.

Вказана обставина також підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків, від 17.01.2017 р.,проведених позивачем та відповідачем по договору №ССБ 2/3/31.

Відповідно до ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У Постанові Верховного суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-75цс13 зазначено, що однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною договору. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України). Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди; її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розрахувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Статтеє 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Також статтею 526 даного Кодексу визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Статею 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до вимог п.7.9 попереднього договору, зазначеного вище, вказано, що зобов`язання встановлене попереднім договором припиняється у разі порушення сторонами строку укладання основного договору.

Як було встановлено в ході судового розгляду, що основний договір не було укладено саме з вини відповідача та останній не виконав взяті не себе зобов`язання в строки визначені попереднім договором.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У Постанові Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 зазначено, що у відповідності до ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), застосовані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним попереднім Договором купівлі - продажу квартири та Договору про забезпечення виконання зобов`язань №ССБ 2/3/31 від 13 січня 2017 року, та у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного Договору, у позивача виникло право вимоги стягнути з відповідача кошти, що були перераховані на рахунок відповідача за попереднім договором .

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 до ТОВ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» про стягнення коштів, підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір, що був сплачений позивачем при звернені до суду у розмірі 2572,79 гривень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 598, 651, Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 4, 12, 76-82, 89, 141, 263-265, 274-279, , 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Столицяспецбуд» про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД» на користь ОСОБА_3 грошові кошти за Договором про забезпечення виконання зобов`язань № ССБ 2/3/31 від 13 січня 2017 року в розмірі 257 277,81 грн., судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2572,79 грн., а всього стягнути на загальну суму 259 850,6 грн. ( Двісті п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят гривень 60 копійок)

Відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СТОЛИЦЯСПЕЦБУД», , юридична адреса: м. Київ, вул. Сиваська, буд. 12/2.

Посний текст рішення складено 26 червня 2020 р.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я