Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1109/2020

Справа № 229/2760/20

30 червня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Лебеженка В.О.

за участі:

секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

Третя особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), -

ВСТАНОВИВ:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 2017 року він перебував у відносинах із відповідачкою по справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачка народила сина ОСОБА_3 . Батьком народженої дитини був записаний ОСОБА_1 . Народжену дитину, ОСОБА_4 , він виховував як свого сина, забезпечував всім необхідним та сплачував аліменти. Але згодом йому стало відомо, що відповідачка підтримувала інтимні зв`язки не тільки з ним, а саме в той час коли він виїжджав на заробітки з країни. Тому маючи сумніви в достовірності її слів, він провів аналіз ДНК на батьківство. Виходячи з результатів дослідження, встановлено, що ймовірність батьківства дорівнює «0%» та виключено можливість вважати його біологічним батьком дитини.

Просить виключити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису про народження ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дружківці, Донецької області, актовий запис №259 від 18 серпня 2018 року, що був вчинений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 22 червня 2020 року провадження по справі було відкрито, визначено справу розглядати в порядку загального провадження.

В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив, про можливий розгляд справи без його участі на позові наполягає.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов без її участі. Проти позовних вимог не заперечує.

Представник третої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства.

Судом встановлено, що з 2017 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у відносинах.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_1 ; мати ОСОБА_2 .

Відповідно до результатів дослідження №26543 (аналіз ДНК на батьківство), батька: ОСОБА_1 та дитини: ОСОБА_4 , встановлено, що виходячи з результатів дослідження, отриманих шляхом аналізу вищезазначених STR-локусів ДНК, ймовірність батьківства становить «0%». Передбачуваний батько виключається як біологічний батько тестової дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове ОСОБА_5 про народження.

Як встановлено в судовому засіданні, в свідоцтво про народження дитини ОСОБА_4 , органом РАЦС були внесені відомості про батька дитини, зокрема позивача по справі, на підставі заяви позивача та відповідачки, відповідно до ст. 134 СК України. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного)споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною, це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно достатей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі,- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно дочастини першої статті 123цього Кодексу.

Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство , знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це знати. Відповідно, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимим доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це знати.

Відповідач до суду надала заяву про визнання позову та тієї обставини, що позивач не є біологічним батьком дитини, вона його ввела в оману, в дійсності дитину народила від іншого чоловіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленума Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову,яке має бути безумовним,і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача),суд ухвалює рішення про задоволення позову,обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач зареєстрував на себе дитину, оскілки на момент реєстрації позивач мешкав разом із відповідачкою і вважав народжену дитину їх спільною дитиною та не знав про те, що він не є батьком дитини.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов визнаний відповідачкою, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126,134, 136 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , ст.ст. 3,5,12,13,18, 200, 206, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити із актового запису № 259 від 18 серпня 2018 року, про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відомості щодо батька ОСОБА_1 , про що внести відповідні зміни до актового запису № 259 від ІНФОРМАЦІЯ_3 серпня 2018 року про народження дитини.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про народження дитини.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення суду складено 30 червня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко