Справа №: 343/1095/20
Провадження №: 2-з/0343/4/20
У Х В А Л А

30 червня 2020 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області І.М. Андрусів, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця, звернувшись до подання позову до суду з заявою про забезпечення позову, та просить накласти арешт на приміщення салону краси «Ана» за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ТОВ «БЕНЕФІТ-ІСТЕЙТ» () вчиняти відчуження, розпорядження, передачу до статутного фонду, передавати в оренду, заставу та в управління третім особам, а також вчиняти будь-які інші дії щодо до цього об`єкта.

В обґрунтування вимог зазначає, що вона є власницею приміщення салону краси "Ана" за адресою АДРЕСА_1 . 27.07.2006 дане приміщення було передано в іпотеку за договором №2687 АКТБ «Уксиббанк», де вона виступала майновим поручителем, а її чоловік ОСОБА_2 - позичальником, про що було внесено інформацію до реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна

У зв`язку з виникненням спірних питань з банком щодо розрахунку суми заборгованості та неможливості врегулювання даного спору у позасудовому порядку, питання на сьогоднішній день розглядається у Долинському районному суді. Кінцеве рішення по справі ще не прийнято. У ході судового розгляду відбулась заміна позивача на ТОВ «КЕЙ- КОЛЕКТ».

25.06.2020 вона звернулась до реєстратора щодо надання витягу з державного реєстру по вищевказаному об`єкту, з якого їй стало відомо, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» 12.06.2020 продало ТОВ «БЕНЕФІТ- ІСТЕЙТ» () її майно, а саме вказане вище приміщення салону.

Враховуючи обставину, що незалежно від прийнятого рішення по справі, де вона є відповідачем, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» позбавило її права власності на майно шляхом продажу приміщення третій особі, яка не проходить по справі, а саме: ТОВ «БЕНЕФІТ-ІСТЕЙТ» ().

Вважає, що продаж майна здійснено з порушенням чинного законодавства, умисно, з метою подальшого його перепродажу іншим особам. З наведених підстав просить клопотання задовольнити.

За результатами вивчення заяви про забезпечення позову та доданих до неї документів, суддя дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Для забезпечення позову та накладення арешту на певне майно, яке може бути майновим забезпеченням виконання рішення суду, заявник має довести належними доказами наявність такого майна та його потенційну вартість для дотримання співмірності вжитого заходу із позовними вимогами.

В підтвердження викладеного в заяві, ОСОБА_1 долучила копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.03.2005, згідно з яким вона є власником приміщення салону красоти " ОСОБА_3 " в АДРЕСА_1 , а також Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об"єктів нерухомого майна щодо об"єкта нерухомого майна, датовану 25.06.2020.

Із вказаної Інформаційної довідки вбачається, що 27.07.2006 на підставі договору іпотеки, укладеного з АКІБ "УкрСиббанк" приватним нотаріусом Долинського МНО Іваночко О.М. накладено обтяження на приміщення салону красоти " ОСОБА_3 " в АДРЕСА_1 . 11.08.2012 на підставі договору відступлення права вимоги за договорами іпотеки від 12.12.2011, внесенні зміни в Державний реєстр іпотек, відповідно до якого іпотекодержателем зазначений ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ". Розмір основного зобов"язання за кредитним договором, де заявниця є поручилелем, становить 40110,00 швейцарських франків.

З даної довідки також вбачається, що станом на 25.06.2020 власником приміщення салону красоти " ОСОБА_3 " є Товариство з обмеженою відповідальністю "БЕНЕФІТ ІСТЕЙТ" на підставі договору купівлі-продажу від 12.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Пономарьовою Д.В.

Отже, заявниця просить накласти арешт на майно, яке на даний час відчужене юридичній особі ТОВ "БЕНЕФІТ-ІСТЕЙТ".

ОСОБА_1 в заяві зазначила про те, що у зв"язку з виникненням спірних питань з банком щодо розрахунку суми заборгованості за кредитним договором справа розглядається в Долинському районному суді, де вона є відповідачкою, однак жодних доказів з цього приводу матеріали справи не містять.

Приписами статті 149 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З яким саме позовом має намір звернутись ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав встановити зі змісту заяви не можливо.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, враховуючи те, що відповідно до частини 1статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", записи до державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Таким чином, заява є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення та не направлена на ефективний захист або поновлення її прав, враховуючи те, що заявниця не оспорює факт заборгованості перед ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ", дійсність договору іпотеки та кредитного договору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільне законодавство містить ефективні заходи щодо врегулювання спорів, пов`язаних із переходом права власності від первісного продавця до інших власників. Застосування додаткових заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно повинно спиратися на обставини, які б реально створювали загрозу неможливості поновлення прав власника в майбутньому.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст. 149 150 Цивільного процесуального кодексу, суддя ,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ,відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Івано-Франківсього апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя І.М. Андрусів