БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/4920/19 провадження № 2-п/361/26/20
У Х В А Л А

«18» червня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у справі № 361/4920/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня

2019 року позов задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20 891 грн. 82 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 грн. 00 коп.

20 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, в якій просить поновити йому строк на подання до суду заяви про перегляд заочного рішення від 17 грудня 2019 року; переглянути та скасувати вищевказане заочне рішення суду від 17 грудня 2019 року у справі № 361/4920/19.

В обґрунтування заяви зазначається, що про час, дату та місце проведення судових засідань відповідач належним чином повідомлений не був, а тому не мав можливості захистити свої права безпосередньо у судовому засіданні або подати відзив на позовну заяву. Розгляд справи за відсутності учасника процесу щодо якого відсутні відомості про вручення йому судової повістки є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, відповідач зазначив, що 04 листопада 2015 року звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з питань отримання банківської карти з метою перерахування на таку карту заробітної плати підприємством, в якому він на той час працював. На підставі вказаної заяви відповідач отримав універсальну банківську карту № НОМЕР_1 та пенсійну банківську карту № НОМЕР_2 . У вересні 2018 року невідомі особи викрали у відповідача вказані банківські картки та мобільний телефон, скориставшись яким, дізналися персональний код його карток та зняли через банкомат кредитні кошти. 10 жовтня 2018 року відповідач звернувся до Броварського відділу поліції ГУНП в Київській області із відповідною заявою, що внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004239, досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні триває.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився. 18 червня 2020 року його представник ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд заяви у її відсутність, в якій також вказала, що заяву про перегляд заочного рішення підтримує та просить її задовольнити.

Позивач акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у судове засідання представника не направив, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 287, 288 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції на час розгляду заяви про перегляд заочного судового рішення) заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 травня 2020 року

ОСОБА_1 поновлено процесуальний строк для подачі заяви про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 грудня 2019 року у справі

№ 361/4920/19.

Дослідивши доводи заяви, а також матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає, а заочне рішення не підлягає скасуванню, оскільки причини неявки відповідача до суду не є поважними. Відповідач у встановленому процесуальним законом порядку повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи. Судові повістки направлялися на встановлену судом зареєстровану адресу місця проживання відповідача ОСОБА_1 та ним не одержувалися. Поважних причин неявки до суду не встановлено. У той же час зі змісту заяви про перегляд заочного рішення встановлено наявність у ОСОБА_1 з позивачем зобов`язальних правовідносин. Однак звертаючись до суду із заявою про перегляд рішення, що було ухвалено судом у порядку заочного провадження, відповідач не посилається на докази які мають істотне значення для правильного вирішення справи та не були надані суду через його відсутність у судовому засіданні. Приймаючи до уваги встановлені у судовому засіданні обставини щодо відсутності посилань відповідача на докази, які мають істотне значення для вирішення заявленого позивачем до нього спору, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви про перегляд заочного рішення відсутні.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України» від

09 червня 2001 року, зазначено, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia).

Виходячи з вищенаведеної практики ЄСПЛ, скасування рішення суду, що набрало законної сили, за відсутності факту істотності таких обставин, з мотивів неправильного застосування судом норм матеріального та/або процесуального права буде порушенням принципу юридичної визначеності, тобто пункту 1 статті 6 Конвенції, а також статті 1 Першого протоколу до неї, оскільки у позивача після задоволення його вимог були законні сподівання на те, що його інтереси є остаточно захищеними.

Керуючись статтями 287, 288 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду у справі

№ 361/4920/19 залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О.Василишин