Справа № 314/4604/18
Пр. № 2/336/651/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 травня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

14 серпня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що 30 травня 2018 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис № 4802 про стягнення з позивача на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором між сторонами № 260625631 від 28.01.2015 року в сумі 24648 грн. 35 коп.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з грубим порушенням вимог законодавства, а тому він не підлягає виконанню, з таких підстав.

В порушення статті 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, вимога банку пред`явлена за спливом вказаного строку, в тому числі строку пред`явлення вимог про сплату неустойки, на які простирається скорочена позовна давність, тому виконавчий напис не підлягає виконанню з цих підстав.

До порушень законодавства при вчиненні оспорюваного напису позивач відносить і вчинення виконавчого напису у відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості, на користь чого свідчить той факт, що у неї немає жодної заборгованості перед фінансовою установою за вказаним договором, у виконанні зобов`язань по якому до пред`явлення цього позову вона була впевнена.

Відповідачем не дотриманий порядок досудового врегулювання спору, який зводиться до обов`язкового направлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень за договором кредитування, свідченням чого є неотримання нею цієї вимоги та необізнаність про наявність виконавчого напису аж до моменту, коли з її заробітної плати почали відраховувати грошові кошти у погашення заборгованості.

За вказаних обставин фінансовій установі належало б діяти у відповідності до п. 6.4 кредитного договору між сторонами, відповідно до якого спори та суперечки між сторонами за договором передаються на розгляд суду в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

У зв`язку з викладеним позивач просить про визнання виконавчого напису нотаріуса від 30.05.2018 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркової В.П. від 20.08.2020 року позов залишено без руху.

13 вересня 2018 року на підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Суркової В.П. позовну заяву прийнято до розгляду і в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2 листопада 2018 року судом застосований захід забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим написом у виконавчому провадженні, що перебуває в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л.

Через звільнення судді Суркової В.П. у відставку здійснено повторний авторозподіл судової справи, за наслідками якого 6 травня 2019 року справу отримано суддею Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Дацюк О.І. від 06.08.2019 року цивільну справу направлено на розгляд до Подільського районного суду м. Києва за підсудністю.

Постановою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 17.10.2019 року ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2019 року скасовано, справу передано до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя для продовження судового розгляду.

Внаслідок автоматизованого розподілу судової справи 23 жовтня 2019 року справа надійшла в провадження судді Щасливої О.В.

В судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову і вирішення справи без її участі, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника.

Представник відповідача, належним чином повідомленого про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, заперечень проти позову не надав.

За згаданих обставин зі згоди позивача, висловленої у її письмовій заяві, суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України ухвалює про вирішення спору при заочному судовому розгляді.

Треті особи, належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, до суду не з`явилися; клопотання про відкладення судового розгляду, прохання про вирішення справи у їхню відсутність суду не надали.

Вказані обставини у відповідності до ст. 223 ЦПК України є підставою для розгляду справи без участі приватного нотаріуса, що вчинив оспорюваний напис, та приватного виконавця.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наданими позивачем доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що 28 січня 2015 року між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством комерційним банком «Перший Український Міжнародний Банк» було укладено кредитний договір № 26062563, за яким позивач отримала кредит в сумі 10856 грн. на строк до 28 січня 2018 року (а. с. 8-11).

25 липня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хара Н.С. в межах виконавчого провадження з виконання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з позивача на користь фінансової установи заборгованості за кредитним договором у сумі 24648 грн. 35 коп. звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 (а. с. 27).

Відповідно до ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік таких документів встановлений Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29.06.1999 року, згідно з яким для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, подаються:

а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів);

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З наведеної норми Закону України «Про нотаріат» витікає, що лише безспірна заборгованість може стати підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса.

З семантики прикметника «безспірна» випливає, що така заборгованість є прийнятною для сторін, жодною з яких вона не оспорюється.

Між тим твердження позивача полягають в тому, що вона оспорює розмір заборгованості, наявності якої не визнає, а відрахування з її заробітної плати грошових коштів на погашення цієї заборгованості, яке здійснювалось до вжиття судом заходу забезпечення позову, що в сумі утворюють 7585 грн. 50 коп. є безпідставно утримуваними коштами.

За таких обставин суд не може констатувати безспірність заборгованості як однієї з передумов для звернення до нотаріуса для отримання виконавчого напису.

Про те, що заборгованість позивача не є безспірною, свідчить наявність в провадженні суду справи за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 336/3546/19, провадження № 2/336/152/2020).

Означений позов, який поданий до суду 3 червня 2019 року, тобто після отримання виконавчого напису нотаріуса, містить вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тим договором (№ 260625631 від 28.01.2015 року), у зв`язку з виконанням якого і вчинений оспорюваний виконавчий напис.

Ціна позову обчислюється сумою в 28887 грн. 50 коп., до якої входять заборгованість за кредитом в розмірі 7657 грн. 66 коп., заборгованість за процентами в сумі 13764 грн. 66 коп., заборгованість за комісією в розмірі 4968 грн. 87 коп., штрафні санкції в сумі 2496 грн. 82 коп.

Виходячи із змісту позову, стягнута на підставі оспорюваного виконавчого напису сума заборгованості охоплюється ціною позову.

Крім того, в позові вказана належна до стягнення сума в 2496 грн. 82 коп., що утворюють штрафні санкції, для пред`явлення вимоги про стягнення яких існує скорочена позовна давність.

За вказаних обставин, коли кредитором застосовано кілька способів захисту свого права, а розмір вимог про стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису та рішення суду відрізняється один від одного, суд, як зазначено, не вправі констатувати безспірність заборгованості за кредитним договором, у виконання зобов`язань за яким вчинений оспорюваний виконавчий напис.

Як випливає із змісту правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.05.2015 року у справі № 6-0158цс15, можна говорити про правильність вчиненої нотаріальної дії у вчиненні виконавчого напису лише за умов, що 1) нотаріусу надані всі необхідні документи, визначені Переліком, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) за наявності доказів належного направлення відповідачем письмової вимоги про усунення порушень; та 3) наявності доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.

Вирішуючи позов на користь позивача, суд погоджується з її твердженнями про відсутність доказів про дотримання відповідачем порядку досудового врегулювання спору, а саме: ненаправлення боржнику письмової вимоги про усунення порушень.

Таким чином, суд доходить висновку, що сукупності умов, які свідчили б про правильність здійснення виконавчого напису, фінансовою установою дотримано не було, що є підставою для ухвалення рішення на користь позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 15, 16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», , задовольнити.

Визнати виконавчий напис від 30 травня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за номером 4802, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» заборгованості у сумі 24648 грн. 35 коп. за договором кредитування № 260625631 від 28.01.2015 року, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 1057 грн. 20 коп. судового збору (704 грн. 80 коп. за подання позову + 352 грн. 40 коп. за подання заяви про забезпечення позову).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії карантину.

Суддя О.В. Щаслива