Провадження №2/193/298/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

25 червня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д.А.

при секретарі судового засідання Ратушній В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Софіївка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що шлюб з ОСОБА_2 був зареєстрований 11 березня 2005 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11 березня 2009 року шлюб між ними розірвано.

Дитина проживає з позивачем і перебуває у неї на утриманні.

Позивач працює техпрацівником в КЗ «Софіївська опорна ЗОШ І-ІІІ ступенів», отримує заробітну плату, але грошей на утримання сина, враховуючи стрімкий ріст цін на товари та послуги, а також на продукти харчування, не вистачає. Відповідач тимчасово не працює, має земельний пай з оренди якого отримує дохід, але допомоги на утримання дитини не надає хоча у відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов`язаний надавати.

В зв`язку з цим позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 7000,00 грн. на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Просить змінити позовні вимоги та стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1800 гривень щомісяця.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти змінених позовних вимог не заперечує, згоден сплачувати аліменти в розмірі 1800 гривень щомісяця на утримання сина.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 був зареєстрований 11 березня 2005 року згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за №14(а.с.3).

11 березня 2009 року шлюб між ними розірвано, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії « НОМЕР_2 виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за № 05(а.с.4).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що в книзі реєстрації було зроблено запис за №9.

Згідно наданої довідки позивач працює прибиральницею службих приміщень в КЗ «Софіївська опорна школа І-ІІІ ступенів»(а.с.6).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Згідно ч.3ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у судовому порядку.

Приписами ст.182 Сімейного кодексу України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. ч. 1, 2ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Нормами ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як вбачається з позовної заяви, на теперішній час відповідач матеріального утримання на неповнолітнього сина не надає.

Згідно до ст.184 СК України суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При визначенні величини аліментного платежу суд, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.

Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття. Також, приймаючи до уваги матеріальне положення дитини, яка потребує матеріальної допомоги, матеріальне становище відповідача та обставини, що мають істотне значення, вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання сина на користь позивача у твердій грошовій сумі в розмірі в у розмірі 1800,00 грн..

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі щомісячно на дитину є достатнім та не буде порушувати майнові права дитини.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 26 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

У відповідності до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Частиною 2ст.184 СК України, визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Оскільки, спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», то розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно ч.9 ст.10 ЦПК України в порядку, передбаченому Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, обов`язок проведення індексації розміру аліментів, який визначений судом у твердій грошовій сумі, прямо передбачений законом, а саме положеннями ст.184 СК України, що зобов`язує державного виконавця проводити таку індексацію автоматично, тобто без додаткового судового рішення.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, ч.1 ст.81, ч.2 ст.247, ст.263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новоюлівка Софіївського району Дніпропетровської області який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти, в твердій грошовій сумі, в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) гривень щомісяця на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісяця від дня пред`явлення позову до суду, а саме з 26 травня 2020 року і до досягнення сином повноліття.

Рішення згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Новоюлівка Софіївського району Дніпропетровської області який мешкає: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), вказані строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Д.А.Кащук