УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Луньової Д.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Гавриленко В.В.,

за відсутності сторін,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Лисичанська міська громада в особі Лисичанської міської ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника, ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце проведення якого повідомлялись належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

22 січня 2020 року від представника заінтересованої особи, ОСОБА_4 , поштою був надісланий відзив, в якому вона просила відмовити в задоволенні вимог заявника, обґрунтовуючи відсутністю доказів постійного проживання ОСОБА_2 разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

За положеннями ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Згідно зі ст.ст. 293, 294 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Вирізняючими ознаками окремого провадження є несумісність із спором про право, відсутність сторін із протилежними інтересами, неможливість застосування низки правових норм та принципів, які притаманні позовному провадженню, а саме, щодо змагальності, диспозитивності, процесуальної рівності та інші.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому судове встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження можливе лише в разі, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Як вбачається з заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини необхідно для реалізації прав на спадкове майно після померлого батька ОСОБА_3 .

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 червня 2019 року вбачається, що на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_2 однією сім`єю зі спадкодавцем ОСОБА_3 на день смерті останнього, доказів не надано, у зв`язку з цим приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області Жихар В.М. відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З відповіді від 14 травня 2020 року голови Лисичанської міської ради Луганської області на запит суду згідно даних електронного реєстру територіальної громади міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля місце проживання ОСОБА_3 станом на 06 липня 2014 року було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 . Місце проживання інших осіб станом на дату смерті за зазначеною адресою не зареєстровано.

Отже, під час розгляду справи суд виявив, що в цій справі наявний спір про право, оскільки ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогою про захист своїх спадкових прав та інтересів, які були порушені та не визнані під час оформлення спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 ..

Також, суд враховує зміст відзиву представника заінтересованої особи, щодо не доведеності заявником спільного проживання з померлим, що також свідчить про наявність спору про право.

Згідно ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає чи буде виявлений спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на вищевикладене, дійшовши переконання про наявність спору про право, суд вважає необхідним залишити заяву представника позивач ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини.

Керуючись ст. 12, 13, 76-78, 81, 259-260 ЦПК України, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, п. 3, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5«Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника - адвоката Ковтун Любов Яківни в інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа Лисичанська міська громада в особі Лисичанської міської ради про встановлення факту постійного проживання на час відкриття спадщини залишити без розгляду і роз`яснити заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення в порядку передбаченому ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Д.Ю. Луньова