Справа № 541/2680/19
Провадження №2/541/273/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді Куцин В. М.,

секретаря судових засідань Байва Т.В.,

представника позивача, адвоката, Ковердяєвої Л.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності в порядку спадкування, треті особи - Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Ряжко Ольга Вікторівна, Миргородська міська рада Полтавської області,

В С Т А Н О В И В:

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права спільної сумісної власності в порядку спадкування.

В уточненій позовній заяві просив визнати за ним право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровий номер :00:003:0043, яка знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Мотивуючи позовні вимоги, тим що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_6 .

Померлою 11 грудня 2000 було складено заповіт зареєстрований за № 2104 та посвідчений Другою Миргородською державною нотаріальною конторою відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є ОСОБА_1 .

На підставі заповіту, посвідченого Другою Миргородською ДНК 11 грудня 2000, запис в реєстрі за № 2104 на ім`я ОСОБА_1 приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. 13 листопада 2019 було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Згідно зазначеного Свідоцтва про право на спадщину, спадщина складається з 3/20 (трьох двадцятих) часток житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою:. АДРЕСА_1 .

В той же час, в Свідоцтві про право на спадщину до складу спадкового майна, що перейшло ОСОБА_1 в порядку спадкування, не було включено земельну ділянку, що належала померлій.

Померла, ОСОБА_6 , отримала зазначену земельну ділянку на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 30, виданого Миргородською міською радою Полтавської області 29.01.2019, згідно якого зареєстровано право спільної сумісної власності на ім`я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності: 30265209 від 11.02.2019, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 109 .

13 листопада 2019 приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкове майно померлої відповідно до вищезазначених відомостей перебуває у спільній сумісній власності із іншими співвласниками, без зазначення (виділу) часток співвласників, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку спадкового майна.

Позивач, є спадкоємцем за заповітом всього майна померлої ОСОБА_6 , що складається з 3/20 (трьох двадцятих) часток житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто п`ятдесят один).

Право власності на зазначену земельну ділянку за померлою виникло на підставі рішення органу місцевого самоврядування № 30, виданого Миргородською міською радою Полтавської області 29.01.2019, згідно якого зареєстровано право спільної сумісної власності на ім`я ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, померла ОСОБА_6 за час свого життя не встигла виділити частку своєї земельної ділянки із спільної сумісної власності та виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку.

Оскільки земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності із іншими співвласниками, без зазначення (виділу) часток співвласників він не має можливості оформити спадщину на неї та зареєструвати дану земельну ділянку на своє ім`я.

Отже, оскільки за даних обставин справи відсутні умови одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, належним способом захисту права позивача є звернення до суду з вимогою про визнання права спільної сумісної власності в порядку спадкування.

Відповідно до ухвали судді від 04 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання .

Позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Ковердяєва Л.В. в підготовчому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві. Просили не стягувати з відповідачів понесені судові витрати.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в підготовче засідання не з`явилися, подали заяви, в яких просили проводити розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнали, просили їх задовольнити (а.с. 187-190)

Третя особа приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Ряжко Ольга Вікторівна в підготовче засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи Миргородської міської ради Полтавської області в підготовчому засіданні вважав, що позов підлягає задоволенню.

Заслухавши позивача, його представника та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі рішення Миргородської міської ради Полтавської області № 30, від 29.01.2019, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , передано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,1000 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_6 зареєструвала право спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності: 30265209 від 11.02.2019, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 109 (а.с. 13).

ОСОБА_6 є матір`ю ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 17.10.1975 та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 09.02.1990 , відповідно до якого ОСОБА_7 змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (а.с. 129).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02 травня 2019 року (а.с. 9).

ОСОБА_6 11 грудня 2000 року склала заповіт посвідчений Другою Миргородською державною нотаріальною конторою відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є ОСОБА_1 (а.с. 130).

ОСОБА_1 отримав Свідоцтво про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. 13 листопада 2019, на 3/20 (три двадцятих) часток житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою:. АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Постановою приватного нотаріуса Миргородського міського нотаріального округу Полтавської області Ряжко О.В. від 13 листопада 2019 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері ОСОБА_6 , на частку земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки спадкове майно померлої перебуває у спільній сумісній власності із іншими співвласниками, без зазначення (виділу) часток співвласників, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину на відповідну частку спадкового майна (а.с. 12).

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності належала земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером: :50:036:0166, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується рішенням Миргородської міської ради Полтавської області № 30, від 29.01.2019 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.11,13).

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регламентують порядок набуття права власності на спадкове майно, зокрема, за законом, і регулюються Конституцією України, ЦК України та ЦПК України.

Так, згідно із ст.ст.41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Відповідно до ст.16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, за змістом ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, з позовом про визнання права.

Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності.

Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно із частиною 1 статті 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них є спільною сумісною масністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

За ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст. 89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Позивач є спадкоємцем по заповіту майна, яке належало померлій ОСОБА_6 та відповідачам на праві спільної сумісної власності, вчинив дії по прийняттю спадщини, тому він набув право на це майно в порядку спадкування.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є власником 3/20 частин житлового будинку з надвірними побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який розміщений на земельній ділянці, площею 0,1 га, кадастровий номер :00:003:0043, та власником 3/20 частин будинку є ОСОБА_5 , 3/10 частини - ОСОБА_4 , 1/5 частини - ОСОБА_2 , 1/5 частини - ОСОБА_3 , суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити, визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6 , право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га., кадастровий номер :00:003:0043, яка знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що становить 3/20 частини земельної ділянки .

Оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав на земельну ділянку померлої ОСОБА_6 порушено, то воно підлягає судовому захисту.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Беручи до уваги, що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, зважаючи на те, що у суду відсутній обґрунтований сумнів щодо достовірності визнаних відповідачами обставин або добровільності їх визнання, за наявності для того законних підстав суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог відповідно до принципу диспозитивності.

В зв`язку з тим, що позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, тому суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст. ст. 5,10, 12, 13, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_6 , право спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1 га., кадастровий номер :00:003:0043, яка знаходиться за адресою: : АДРЕСА_1 , для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд з моменту проголошення і не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Миргород Полтавської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м. Миргород Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_5 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Кіровське, Сукулукського району, Киргистан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_6 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець с. Жовтневе, Решетилівського району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_7 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженка м. Миргород Полтавської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_8 .

Приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Ряжко Ольга Вікторівна, місцезнаходження: м. Миргород, вул. Гоголя, 64, приміщення 3.

Миргородська міська рада Полтавської області ,місцезнаходження: м. Миргород, вул. Незалежності, 17, .

Повне судове рішення складене 30 червня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин