Справа №403/259/20 провадження № 2-н/403/11/20
У Х В А Л А

26 червня 2020 року смт.Устинівка

Суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області Атаманова С.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на двох дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання двох дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї третини від усіх видів доходу (заробітку) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягувати аліменти від дня подачі заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Вивчивши подану ОСОБА_1 заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документами, встановлено, що заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.9 ст.10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Враховуючи, що нормами Розділу ІІ ЦПК України «Наказне провадження» не передбачено залишення без руху заяви про видачу судового наказу у разі виявлення недоліків останньої, застосуванню у даному випадку підлягають положення ст.185 ЦПК України щодо залишення без руху позовної заяви за аналогією закону.

За змістом ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони грунтуються.

Ст.161 ЦПК України визначений перелік вимог, за якими судовий наказ може бути видано, в тому числі, і щодо стягнення аліментів.

Так, п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України передбачено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Таким чином, вимога заявника ОСОБА_1 щодо розміру аліментів, які мають стягуватись на її користь на утримання двох дітей - в частці від заробітку(доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, не відповідає змісту передбаченої п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України вимоги, за якою судом може бути виданий судовий наказ, з огляду на не зазначення ОСОБА_1 у поданій до суду заяві того, що розмір аліментів на двох дітей не може бути більшим десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З огляду на викладене, суд не може на власний розсуд тлумачити зміст заяви про видачу судового наказу, а визначення змісту вимоги, передбаченої п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України щодо стягнення аліментів, є виключно правомочністю заявника ОСОБА_1 ..

Відповідно до п.4 ч.3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, при поданні до суду заяви про видачу судового наказу заявник ОСОБА_1 не надала копії документів, що підтверджують: 1) розірвання шлюбу між нею та відповідачем ОСОБА_2 , оскільки додана до заяви роздруківка рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16.09.2020 року у справі №403/459/19 з Єдиного державного реєстру судових рішень не може бути належним доказом на підтвердження даної обставини з урахуванням знеособлення в ній інформації про учасників справи; 2) батьківство боржника ОСОБА_2 щодо дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на наявні у свідоцтвах про їх народження відмінності в зазначенні прізвища кожного сина « ОСОБА_5 » (дошлюбне прізвище позивача, як матері) та прізвища їх батька - « ОСОБА_6 »; 3) проживання разом з позивачем малолітніх синів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки додана до заяви довідка підтверджує лише склад сім`ї та реєстрацію членів цієї сім`ї за певною адресою та надана для пред`явлення до органу праці та соціального захисту населення.

Крім того, у відповідності до п.6 ч.1 ст.165 ЦПК України, однією з підстав для відмови у видачі судового наказу є раніше виданий судом судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.

Натомість заявник ОСОБА_1 звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, не вказала відомостей про те, чи зверталася вона раніше із заявою про видачу судового наказу за тими самими вимогами, за якими просить видати судовий наказ, та чи не видавався такий наказ, що позбавляє суд можливості вирішити питання про видачу судового наказу або відмову у його видачі.

При цьому зазначене ОСОБА_1 в поданій до суду заяві підтвердження того, що нею не подавався позов до боржника з тим самим предметом та з тих самих підстав, стосується виконання положень п.10 ч.3 ст.175 ЦПК України щодо змісту позовної заяви, а не заяви про видачу судового наказу.

За змістом ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, усунення недоліків поданої ОСОБА_1 заяви про видачу судового наказу полягає у: 1) складанні нової заяви про видачу судового наказу із зазначенням в ній: вимоги про стягнення аліментів відповідно до положень п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України; підтвердження про те, що заявник раніше не зверталась із заявою про видачу судового наказу за тими самими вимогами, за якими просить видати судовий наказ; 2)долученні до заяви про видачу судового наказу: копії рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16.09.2019 року у справі №403/459/19 з інформацією про учасників справи або свідоцтва про розірвання шлюбу чи витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу з відповідачем; копії Витягу (повного Витягу) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження кожного із синів або копій актового запису про їх народження; довідки органу місцевого самоврядування або органу соціального захисту населення за місцем проживання позивача на підтвердження проживання разом із заявником двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як підставу стягнення аліментів з боржника.

За змістом ч.ч.2, 3 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного, суддею в ухвалі про залишення заяви про видачу судового наказу без руху зазначені недоліки заяви та спосіб їх усунення.

Разом з тим, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами від 17.06.2020 року) з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року на території, крім інших, Кіровоградської області, із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні, встановлений карантин.

За змістом п.3 Розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.185 ЦПК України (залишення позовної заяви без руху), продовжуються на строк дії такого карантину.

З огляду на викладене, відповідно до приписів ч.2 ст.185 ЦПК України, з урахуванням характеру встановлених суддею недоліків заяви та положень п.3 Розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України, заявнику ОСОБА_1 необхідно встановити десятиденний строк для їх усунення з дня вручення їй копії даної ухвали, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення карантину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 161, 163, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на двох дітей - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків заяви про видачу судового наказу протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Роз`яснити заявнику, що у разі виконання нею вимог ст.163 ЦПК України відповідно до ухвали суду, заява про видачу судового наказу вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду.

Якщо заявником не будуть усунуті недоліки заяви про видачу судового наказу у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала не підлягає апеляційному оскарженню .

Суддя С.Ю.Атаманова