ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Харків

справа № 610/3244/19

провадження № 22-ц/818/2278/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О.,

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 ,

відповідачі начальник Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Сєрова Тетяна Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Сєрової Тетяни Петрівни про визнання втрати права володіння, користування та розпорядження квартирою, зобов`язання припинити стягнення

за рішенням суду, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року, ухвалене суддею Феленко Ю.А., в залі суду в м. Балаклія,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що вона є пенсіонеркою та внутрішньо переміщеною особою, має сина з інвалідністю першої групи. Вона була співвласником квартири АДРЕСА_1 . У 2014 році разом із сином вони приїхали з м. Луганська до м. Харкова, однак не мали можливості проживати у зазначеній квартирі, оскільки їм у цьому перешкоджала жінка, якій її покійний чоловік дозволив тимчасово безоплатно проживати у цій квартирі. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року було усунуто їй перешкоди у користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 із вказаної квартири. 28 липня 2014 року на підставі зазначеного судового рішення було видано виконавчий лист; 10 жовтня 2014 року відкрито виконавче провадження з його примусового виконання. Однак рішення суду не виконувалось, внаслідок чого вона не мала права володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року було стягнуто з неї 40186,51грн. грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі за період з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року з тієї підстави, що вона начебто надала недостовірну інформацію про нерухоме майно. Зазначене рішення суду не містить зображення малого герба України, не має юридичної сили. Судом не було враховано, що вона не мала права володіння, користування та розпорядження квартирою у період з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року. Натепер з її пенсії, яка становить 1675,82грн, щомісячно утримують по 300грн.

Вона звернулась до суду із даною позовною заявою у зв`язку з тим, що судами не було взято до уваги її докази, обставини справи не розглядалися по суті. Зазначене рішення вона оскаржила до органів державної влади, зокрема і до Вищої ради правосуддя України.

У зв`язку із чим просила визнати, що нею було втрачено право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року через перешкоди; зобов`язати начальника Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Сєрову Т.П. припинити стягнення з неї присуджених рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року (справа №610/860/17, 2/610/484/2017) 40186,51грн. грошової допомоги та 1600 гривень судового збору; припинити вести геноцид і катування голодом її та її сина особи з інвалідністю першої групи зазначеним рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року, яке не має юридичної сили.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги в повному обсязі. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було повно та всебічно розглянуто справу, не взято до уваги той факт, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року не має юридичної сили і не виконувалася. Суд першої інстанції проігнорував той факт, що квартирою АДРЕСА_2 з 21 квітня 2016 по 31 жовтня 2016 року вона не володіла, не користувалася, не розпоряджалася, бо були перешкоди.

Начальник Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Сєрова Т.П. надала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення. Відзив мотивований тим, що рішення суду є законним та обґрунтованим, доводи апелянта висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Залишаючи позов ОСОБА_1 без задоволення суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою обрано не належний спосіб захисту своїх прав. Фактично вона не погоджується із рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у справі №610/860/17 та у такий спосіб намагається його оскаржити.

У позовній заяві ОСОБА_1 не обґрунтовувала, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів їй необхідно, щоб суд встановив факт, що нею було втрачено право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року. Більш того, як вбачається з рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року зазначені обставини досліджувались судом першої інстанції та апеляційним судом під час перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 у справі №610/860/17 (провадження № 2/610/484/2017), яке постановою Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року було залишено без змін, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації суму боргу у розмірі 40186,51грн, та на користь держави судовий збір у сумі 1600 грн.

Вказаним рішення встановлено, що Управлінням соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Москаленко О.С. була призначена щомісячна тимчасова допомога переміщеним особам з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року. З 01 серпня 2018 року виплату ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги було припинено у зв`язку з виявленням факту подання недостовірної інформації зазначення ОСОБА_1 у своїх заявах про призначення допомоги про відсутність у неї та у членів її сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №65484926 від 10 серпня 2016 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 .

Частиною ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У позовній заяві ОСОБА_3 просить суд припинити стягнення з неї присуджених рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року у розмірі 40186,51грн. та 1600 гривень судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Конституція України в статті 129 закріпила однією з основних засад судочинства забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Із позовної заяви ОСОБА_3 вбачається, що вона фактично не погоджується з рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 08 червня 2017 року, яке оскаржувалося нею в апеляційному порядку та за наслідками апеляційного перегляду постановою Апеляційного суду Харківської області від 31 серпня 2018 року було залишено без змін.

Оскільки ОСОБА_1 скористалась своїм правом на апеляційне оскарження, до повноважень суду першої інстанції не належить перегляд судових рішень, що набрали законної сили, в порядку позовного провадження, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність для задоволення позову в цій частині.

Що стосується позовних вимог в частині визнання, що позивачкою було втрачено право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року через перешкоди, то колегія зазначає наступне.

Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2014 року у справі №644/2187/13-ц усунуто перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користуванні правом власності шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 та вселення ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення суду 20 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист №644/2187/13-ц, який було пред`явлено на виконання до Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ.

Постаново головного державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС ХМУЮ від 24 лютого 2015 року було відкрито виконавче провадження №46635075, з виконання вказаного виконавчого листа.

Постановою старшого державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 31 жовтня 2016 року виконавче провадження закінчено.

У постанові про закінчення виконавчого провадження вказано, що згідно акту державного виконавця від 31 жовтня 2016 року ОСОБА_2 виселилась з квартири АДРЕСА_1 добровільно, ключі від квартири передала ОСОБА_1 ..

Статтею ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, передбачених ч.1 цієї статті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 313 ЦПК передбачений зміст заяви. Так, зокрема у заяві повинно бути зазначено:

1) який факт заявник просить встановити та з якою метою;

2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт;3) докази, що підтверджують факт.

Натомість, як зазначив суд першої інстанції, з чим також погоджує суд апеляційної інстанції, у позовній заяві ОСОБА_1 не обґрунтовувала, для відновлення яких саме порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів їй необхідно, щоб суд встановив факт, що нею було втрачено право володіння, користування та розпорядження квартирою АДРЕСА_1 з 21 вересня 2014 року по 31 липня 2016 року.

Більш того, під час розгляду справи №610/8860/17 вже надавалася оцінка обставинам, щодо можливості позивачки користуватись вказаною квартирою.

Факт наявності у ОСОБА_1 перешкод у користуванні квартирою не буде мати для ОСОБА_1 юридичного значення, оскільки беззаперечним є те, що ОСОБА_1 на праві власності належало нерухоме майно, та цю інформацію вона не повідомила Управлінню соціального захисту населення Балаклійської РДА при оформленні тимчасової допомоги переміщеним особам.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С ТА Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повну постанову складено 18 червня 2020 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова