УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Вітера І.Р.,

за участю секретаря судового засідання Кравчук А.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду подання головного державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Непомнящих О.В. про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ

Головний державний виконавець Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Непомнящих О.В. звернулася в суд з поданням про тимчасове обмеження особи (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань без вилучення паспортного документа.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 56294953 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Волинської області № 903/1039/13-1 від 10.12.2013 року про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 та повернути її Володимир-Волинської міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Згідно резолютивної частини постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56294953 боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Державним виконавцем, неодноразово проводились перевірки виконання боржником рішення суду, проте як встановлено боржником його виконано не було.

Так, при проведенні виконавчих дій встановлено, що рішення про зобов`язання фізичної особи підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м.,що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 010055463 та повернути її Володимир-Волинської міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок не виконано, про що 14.05.2018 року складено відповідний акт за участі понятих, а також боржника ФОП ОСОБА_1 .

У зв`язку із невиконанням боржником рішення суду, державним виконавцем 14.05.2018 року винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1700 грн.

Згідно наданого ОСОБА_1 письмового пояснення від 15.05.2018 року рішення ним не виконано в десятиденний термін, оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі, а згідно виконавчого документа, заходи щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди необхідно здійснити за його власний рахунок, зобов`язується здійснити виконання рішення коли з`являться кошти.

При повторному виїзді за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, земельна ділянка не звільнена, не приведена у придатний для використання стан, тимчасові споруди не демонтовано, про що державним виконавцем відділу 25.05.2018 року за участю боржника та понятих складено відповідний акт.

У зв`язку із невиконанням боржником рішення суду державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400 грн.

Згідно наданого ОСОБА_1 повторного письмового пояснення від 04.06.2018 року рішення ним не виконано в десятиденний термін, оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі, а згідно виконавчого документа, заходи щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди необхідно здійснити за його власний рахунок, зобов`язується здійснити виконання рішення коли з`являться кошти.

04.06.2018 року боржнику надіслано попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

Згідно актів державного виконавця від 21.08.2019 року, 21.02.2020 року, 12.03.2020 року та 15.04.2020 року при виїзді за місцем знаходження самовільно зайнятої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що земельна ділянка не звільнена, не приведена у придатний для використання стан, тимчасові споруди не демонтовано.

Таким чином боржником рішення суду не виконано і не виконується.

На запит виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово перетинав державний кордон України.

Згідно повідомлення Державної міграційної служби України, ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 .

З метою повного погашення боргу, державний виконавець у поданні просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобов`язань.

В судове засідання по розгляду даного подання державний виконавець Непомнящих О.В. та боржник ОСОБА_1 не з`явилися.

Державний виконавець подала до суду заяву про розгляд подання без її участі на підставі наявних документів.

Боржник ОСОБА_1 викликався до суду, проте не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Положення ч.4 ст.441 ЦПК України, допускають розгляд подання без виклику, а відтак без участі в судовому засіданні боржника та інших заінтересованих осіб, а тому розгляд подання відбувся без участі ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №56294953 по примусовому виконанню наказу Господарського суду Волинської області № 903/1039/13-1 від 10.12.2013 року про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 та повернути її Володимир-Волинської міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок.

З дослідженої судом постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 56294953 вбачається, що її винесено 03.05.2018 року та запропоновано боржнику ОСОБА_1 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно копії акту державного виконавця від 14.05.2018 року головним державним виконавцем Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Хмелюком Т.М., за участю понятих та боржника ОСОБА_1 при проведенні виконавчих дій встановлено, що при виїзді за місцем знаходження самовільно зайнятої земельної ділянки, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 010055463 дана земельна ділянка не звільнена, не приведена у придатний для використання стан та не демонтовані тимчасові споруди.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_1 від 15.05.2018 року рішення ним не виконано в десятиденний термін, оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі, а згідно виконавчого документа, заходи щодо приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди необхідно здійснити за його власний рахунок, зобов`язується здійснити виконання рішення коли з`являться кошти.

З копії акту державного виконавця від 25.05.2018 року вбачається, що головним державним виконавцем Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Хмелюком Т.М. за участю понятих та боржника ОСОБА_1 здійснено повторний виїзд за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано, земельна ділянка не звільнена, не приведена у придатний для використання стан, тимчасові споруди не демонтовано.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.06.2018 року рішення щодо звільнення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок ним не виконано, оскільки він перебуває у скрутному матеріальному становищі, зобов`язується здійснити виконання рішення коли з`являться кошти.

Як стверджується копіями актів державного виконавця від 21.08.2019 року, 21.02.2020 року, 12.03.2020 року та 15.04.2020 року при виїзді за місцем знаходження самовільно зайнятої земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що земельна ділянка не звільнена, не приведена у придатний для використання стан, тимчасові споруди не демонтовано.

Так, враховуючи викладене, судове рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення.

Згідно відповіді на запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону України встановлено, що ОСОБА_1 за період з 20.12.2018 року по 27.08.2019 року неодноразово перетинав державний кордон України.

Відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

З аналізу зазначених норм матеріального та процесуального права вбачається, що подання про обмеження у праві виїзду за межі України вноситься виконавцем у разі ухилення боржника від виконання виконавчого документа, розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, а тому саме на останнього покладається тягар доказування. Державний виконавець повинен довести факт свідомого ухилення боржника від виконання виконавчого документа.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно з вимог ст.ст. 77 - 80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

На підставі наданих до суду доказів із матеріалів виконавчого провадження № 56294953, які свідчать про ухилення боржника від виконання наказу Господарського суду Волинської області, факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішеннями суду, відбувся і був об`єктивно наявним, і це є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

У відповідності до ст.1291 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

З врахуванням наявних матеріалів справи, в даному випадку суд не приймає належними доказами причин невиконання ОСОБА_1 судового рішення його пояснення щодо скрутного матеріального становища, адже протягом кількох років виконавчого провадження він не вчинив жодної дії, спрямованої на звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, та не повернув її Володимир-Волинської міській раді у придатному для використання стані, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди.

Відтак, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 таким чином безпосередньо ухиляється від виконання наказу Господарського суду Волинської області № 903/1039/13-1 від 10.12.2013 року.

Вищевказані обставини доводять необхідність прийняття додаткових заходів впливу на боржника. Вирішення питання, щодо обмеження особи в праві виїзду за межі України є додатковим заходом і останнім законним етапом примусового виконання судового рішення, якщо державний виконавець застосував усі заходи примусу.

Відповідно до норм Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ст.12), до статті 2 протоколу № 4 Конвенції про захист прав та свобод людини зазначено, що на здійснення прав щодо вільного пересування не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Частиною 4 ст. 313 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених вищезазначеним законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Окрім цього, виходячи зі ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 4 листопада 1950 року права людини вважаються захищеними лише після повного виконання рішення суду. Невиконання судового рішення є порушенням права особи на суд і стаття 6 Конвенції втрачає свій сенс.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов`язання встановленого судом, а при цьому права стягувача залишаються порушеними, в зв`язку з чим боржника слід тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта до виконання зобов`язання покладеного на нього наказом Господарського суду Волинської області № 903/1039/13-1, виданого 10.12.2013 року.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, на підставі ст. 33 Конституції України, ст.ст. 10, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Володимир-Волинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Непомнящих О.В. про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - до виконання покладених на нього зобов`язань згідно наказу Господарського суду Волинської області № 903/1039/13-1 від 10.12.2013 року про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, площею 1177 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 та повернути її Володимир-Волинської міській раді привівши її у придатний для використання стан, в тому числі шляхом демонтування тимчасової споруди за власний рахунок.

На підставі частини 5 статті 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її тексту, шляхом подання апеляційної скарги через Володимир-Волинський міський суд Волинської області.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер