Дата документу 25.02.2020
Справа № 334/490/20
Провадження № 6/334/57/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гнідої Юлії Володимирівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гнідая Ю.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що з 07.11.2019 року на виконанні відділу перебуває виконавче провадження № 60539047 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/331/470/18 від 04.11.2019 року Жовтневого районного суду м.Запоріжжя про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 75832,72 грн.

Боржник ухиляється від виконання судового рішення, а саме відмовляється отримувати будь-яку кореспонденцію від Дніпровського ВДВС, тим самим відмовляється виконувати вимоги державного виконавця. Відмовляється у добровільному порядку допускати державного виконавця до приміщення.

Станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, а тому виникає необхідність у обмеженні його у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав подання, просив його задовольнити.

У відповідності до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 07.11.2019 року на виконанні у Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) перебуває виконавче провадження № 60539047 з примусового виконання виконавчого листа № 1-кп/331/470/18 виданого 04.11.2019 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 75832,72 грн.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, а саме відмовляється отримувати будь-яку кореспонденцію від Дніпровського ВДВС, тим самим відмовляється виконувати вимоги державного виконавця, чим порушує вимоги п.1 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», якою регламентовано за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, неподання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону. Відмовляється у добровільному порядку допускати державного виконавця до приміщення.

Згідно акту державного виконавця від 28.11.2019 року потрапити до квартири боржника за адресою: АДРЕСА_1 не вдалось.

Встановленою перевіркою майнового стану боржника, майно на яке можливо звернути стягнення державним виконавцем не виявлено.

Постановою про арешт коштів боржника від 05.12.2019 року державним виконавцем накладений арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банках.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 334/8317/19 від 09.12.2019 року боржника ОСОБА_1 об`явлено у розшук.

24.01.2020 року державним виконавцем до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 Кримінального кодексу України, в якому він просить вирішити питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1

28.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про заяву, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

У відповідності до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

В силу ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, що здійснюється нею через систему відповідних державних органів, а також судів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі - Конвенція) та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (далі - Пакт), кожна людина є вільною у виборі місця перебування і вправі покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, або які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення, прав і свобод інших осіб.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Так, положеннями ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в України громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України та п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», такі питання вирішуються судом за поданням державного виконавця.

При цьому, ст. 441 ЦПК України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства та рішень інших органів (посадових осіб). За змістом зазначених норм підставою встановлення обмеження є доведеність факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, встановлених судовим рішенням.

Так, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність самого факту невиконання зобов`язань, а тільки за ухилення від їх виконання.

Станом на день звернення до суду з даним поданням, боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, жодних дій для виконання рішення суду боржник не вчиняє, а тому виникає необхідність у обмеженні його у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259-261, 441 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Подання заступника начальника Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Гнідої Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , до виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Копію ухвали направити для виконання до Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 26).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Суддя Ісаков Д.О.