Справа № 419/754/19
Провадження № 22-ц/810/1152/19
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
17 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого Дронської І. О.,
суддів: Гаврилюка В. К., Карташова О. Ю.,
за участю секретаря Пономарьової В. С.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження
питання щодо ухвалення додаткового судового рішення у цивільній справі
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 листопада 2019 року, ухвалене у складі судді Мартинюка В. Б. 21.11.2019 року в смт Новоайдар
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного сумісного майна
в с т а н о в и в:
У березні 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила суд першої інстанції встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки з 2012 року по липень 2016 року. Визнати автомобіль Nissan Patrol, реєстраційний номер НОМЕР_1 об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визначити, що частка ОСОБА_1 в праві спільної сумісної власності на автомобіль Nissan Patrol, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 3/5. Розділити спільне сумісне майно, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну компенсацію за 3/5 частки майна, у розмірі 160 800 гривень, в порядку поділу спільного сумісного майна.
Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного сумісного майна задоволено частково.

Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з 01 лютого 2012 року по 01 липня 2016 року.

Визнано автомобіль марки Nissan Patrol, 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визначивши частку ОСОБА_1 у власності на даний автомобіль у розмірі 1/2.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 576,30 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням відповідачем ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду першої інстанції, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У свою чергу позивачка ОСОБА_1 , також не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на її користь матеріальної компенсації за 3/5 частки майна спірного автомобіля, у розмірі 160800 грн в порядку поділу спільного сумісного майна, подала апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що в цій частині рішення суперечить нормам матеріального та процесуального права та прийняте в цій частині при неправильному дослідженні судом першої інстанції доказів і встановленні обставин у справі, просила змінити рішення суду першої інстанції в цій частині та в цій частині ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь кошти матеріальної компенсації за Ѕ частку майна у розмірі 40600 грн в порядку поділу спільного сумісного майна.

Постановою Луганського апеляційного суду від 01 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 листопада 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного сумісного майна відмовлено.

Однак судом не вирішено питання про розподіл судового збору.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду питання про ухвалення додаткового судового рішення повідомлені належним чином.

Що стосується позивача у справі ОСОБА_1 , її фактичним місцем проживання згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є: АДРЕСА_1 (а.с. 34).

Всі судові повістки про розгляд питання щодо ухвалення додаткового судового рішення повернулись до суду без вручення адресату із відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання», «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с. 9-10, 19-20, 30-31, 39-40 т. 3).

Крім того, судом вжиті всі заходи щодо повідомлення позивачки про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення шляхом передачі телефонограми відповідно до ч. 9 ст. 128 ЦПК України на зазначений ОСОБА_1 (у позові, апеляційній скарзі, тощо) номер телефону, однак позивачка за вказаним номером телефону не відповіла, про що відповідальною особою суду здійснено запис у журналі вихідних телефонограм та складено доповідні записки (а.с. 44 - 49 т. 3).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні в справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, зловживання процесуальними правами не допускається.

Тому з урахуванням наведеного, наявності інформації про обізнаність позивачки про розгляд апеляційної скарги останньої Луганським апеляційним судом, тривалості судового провадження у справі, з метою дотримання гарантованого відповідачу як стороні цього провадження права на розгляд справи впродовж розумного строку, колегія суддів вважає можливим розглянути питання щодо ухвалення додаткового судового рішення за відсутності позивача.

Щодо повідомлення відповідача ОСОБА_2 , його фактичним місцем проживання відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є: АДРЕСА_2 (а.с. 27 т. 2), зареєстрованим місцем проживання є : АДРЕСА_3 .

Судові повістки направлялись відповідачу за вказаними адресами, однак судові повістки, що надсилались на адресу фактичного місця проживання повернулись до суду без вручення адресату, (а.с. 41-42 т. 3), судова повістка за зареєстрованим місцем проживання відповідно до позначки пошти на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення вручена матері ОСОБА_2 ОСОБА_3 (а.с. 37 т. 3).

Також відповідач повідомлений щляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади у відповідності з ч. 11 ст. 128 ПК України (а.с. 43 т. 3 ).

Наведене свідчить про вжиття судом всіх можливих заходів щодо належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового судового рішення.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України без участі сторін.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦПК України cудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та відповідно до ч. 13 цієї статті, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п.п. в) п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_2 було сплачено судовий збір у розмірі 2412 грн, що підтверджується квитанцією № 64842 від 11.12.2019 року (а.с. 129 т. 2).

Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції питання про розподіл судового збору не вирішувалось (а.с. 247-263 т. 2).

Порядок сплати та розмір судового збору визначається відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З огляду на вищевказане ОСОБА_1 при зверненні до суду з апеляційною скаргою підлягав сплаті судовий збір у розмірі 3457 грн 80 коп., сплату якого за клопотанням останньої ухвалою Луганського апеляційного суду від 14 січня 2020 року було відстрочено до ухвалення судового рішення у справі (а.с. 178-179 т. 2).

Враховуючи те, що Луганським апеляційним судом рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 листопада 2019 року скасовано та у справі ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання та поділ спільного сумісного майна відмовлено, витрати, понесені ОСОБА_2 по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з ОСОБА_1 . Крім того з останньої підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір за подання нею апеляційної скарги на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 листопада 2019 року, сплата якого була відстрочена скаржниці до ухвалення судового рішення у справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе ухвалити додаткову постанову у вказаній цивільній справі.

Керуючись ст. 270, 383, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 15 травня 1999 року, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданого Слов`яносербським РВ УМВС України в Луганській області 04 грудня 1996 року, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_6 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , на відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2412 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданого Артемівським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області 15 травня 1999 року, ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , судовий збір у сумі 3457 грн 80 коп. в дохід держави за наступними реквізитами: отримувач коштів: УК у м. Сєвєродон./м. СЄВЄРОД./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37944909, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача: UA0012080, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Процесуальний строк касаційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)

Повний текст додаткової постанови складений 18 червня 2020 року.

Головуючий І. О. Дронська

Судді В. К. Гаврилюк

О. Ю. Карташов