Справа № 316/2580/19
Провадження № 2-о/316/17/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши в порядку окремого позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Енергодара цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

21.12.2019 р. заявник ОСОБА_1 , в особі свого представника, за письмовим договором про надання правової допомоги, адвоката Ігнатова Євгена Євгеновича (далі - представник заявника), звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з заявою (а.с.2-3), уточнивши яку 02.03.2020 р. (а.с.33-35), просить суд: встановити факт родинних відносин, а саме: що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви, зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу між її батьками: ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 виданого 17.01.1992 року відділом РАЦС Токмакського містьквиконкому Запорізької області, актовий запис № 8, складеного російською мовою, в якому прізвище моїх батьків вказано « ОСОБА_6 ». Шлюб між батьками було розірвано, ще до народження заявника, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 виданого 09.08.1993 р. відділом РАЦС Токмакського містьквиконкому Запорізької області, актовий запис №161, складеного російською мовою, в якому прізвище батьків вказано як « ОСОБА_6 ».

При оформленні у 1994 році свідоцтва про народження, мати заявника надала до органів реєстрації актів цивільного стану, свідоцтво про укладення шлюбу, де її прізвище було вказано російською мовою « ОСОБА_6 », а також тимчасовий паспорт, оскільки паспорт колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 , нею був втрачений. В зв`язку з тим, що документи оформлювалися українською мовою, при перекладі прізвища батьків, в свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_4 , її прізвище, а також прізвища батьків, були перекладені як « ОСОБА_7 » замість « ОСОБА_8 », на що мати заявника не звернула уваги при отриманні свідоцтва про народження. В подальшому, при отриманні паспорту громадянина України, замість втраченого паспорту, прізвище матері українською мовою було перекладено як « ОСОБА_8 ».

07.06.2014 р. заявник уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_5 .

Зазначає, що заявник змушена звернутися з заявою до суду про встановлення факту родинних відносин, у зв`язку з неспівпадінням прізвища матері заявника в її паспорті « ОСОБА_8 », із прізвищем заявника - « ОСОБА_7 » зазначеним у свідоцтві про народження заявника серії НОМЕР_4 , виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Енергодар Запорізької області, актовий запис №418, оскільки це необхідно для підтвердження особистих немайнових і майнових прав, обов`язків та відносини між матір`ю заявника, як членом сім`ї першого ступеня споріднення, врегульованих Сімейним Кодексом України, Податковим Кодексом України, Цивільним Кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Зазначає, що на даний час у заявника відсутня необхідність та підстави для внесення змін у актовий запис про моє народження, але є необхідність встановлення родинних відносин між мною та моєю матір`ю, як між членами сім`ї першого ступеня споріднення, для можливості звернення в органи, що вчиняють нотаріальні дії для укладення цивільно-правових договорів між близькими родичами. Можливості звернення до державних установ України, для отримання дозволу на виїзд родиною за кордон на постійне проживання, оскільки вона не може довести в органах виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах міграції той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є матір`ю заявника та надати нотаріально засвідчену згоду її матері, як законного представника, який залишається в Україні, на її виїзд за кордон на постійне проживання, що, на думку сторони заявника, обмежує охоронюваніправа, свободи та інтереси заявника на вільний вибір місця проживання.

Зазначає також, що у зв`язку з неспівпадінням прізвищ, при укладенні між заявником та її матір`ю договору дарування передбаченого вимогами ст.ст. 717, 718 ЦПК України, вона позбавлена пільги на оплату податку на доходи фізичних, як родич першого ступеня спорідненості, що призвело до відмови у надані заявнику пільги передбаченої вимогами статті 174 Податкового кодексу України.

Крім того, вказує, що в наслідок неспівпадіння прізвищ, для заявника та її матері, в майбутньому, можуть виникнути ускладнення при отриманні права на спадщину, як спадкоємця першої черги відповідно до вимог ст.1261 ЦК України.

В судове засідання учасники справи, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи судом, не з`явились, заяв або клопотань про відкладення слухання справи до суду не надали.

Враховуючи відсутність підстав для відкладення справи визначених ч.2 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності заявника та заінтересованих осіб.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 7 статті 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 р. із змінами (далі - Постанова №5), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На зазначене, також звернуто увагу в Аналізі судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення Верховного Суду України, викладеного у Віснику Верховного Суду України №8(144)2012 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі №761/16799/15-ц.

В даній заяві, сторона заявника ставить питання про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України), особливості розгляду якої визначено у главі 6 розділу ІV ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Рішення суду про встановлення родинних відносин не може бути підставою для внесення виправлень, змін чи доповнень в актовий запис.

Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами встановлюється в судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене положення законодавства, в судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, при цьому, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, при цьому, також необхідним є зазначення мети встановлення юридичного факту, оскільки за її відсутності, не можливим є висновок чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України).

Сторона заявника просить суд встановити факт родинних відносин між заявником та її матір`ю, за життя останньої, при цьому вказуючи на те, що невстановлення такого факту в майбутньому може ускладнити їй у здійсненні права на спадщину, як спадкоємця першої черги, крім того, на даний час, заявник не може звернутися до органів які вчиняють нотаріальні дії для укладення цивільно-правових договорів зі своєю матір`ю, отримати в державних органах та установах України дозволу на виїзд з родиною за кордон на постійне проживання, отримати податкову пільгу на оплату податку на доходи фізичних, як родич першого ступеня спорідненості,передбачену 174 Податкового кодексу Українипри укладенні з її матір`ю договору дарування.

Зі змісту заяви вбачається прагнення сторони заявника на майбутнє убезпечити себе від ймовірних порушень, невизнань чи оспорювань свобод чи інтересів заявника.

Разом з цим, жодних доводів та доказів того, що будь-яка із заінтересованих осіб зазначених стороною заявника у змісті заяви, як і самі заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),порушують, не визнають чи оспорюють права заявника, як і про те, що є, обґрунтовані фактами, ризики порушення, невизнання чи оспорювання прав заявника, заява, додані до неї матеріали та матеріали справи не містять. Як і не містять обґрунтувань щодо того, відновлення яких саме, порушених, невизнаних чи оспорюваних прав, свобод чи інтересів заявника необхідно встановленням факту про який просить заявник.

Крім того, стороною заявника недоведено, що встановлення факту родинних відносин між заявником та її матір`ю не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки сторона заявника бажає встановленням цього факту в майбутньому вирішити питання щодо її спадкових прав, при цьому, за відсутності для цього законних підстав на час розгляду судом даної заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин, заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-82, 89, 95, 258, 259, 263-265, 293, 294, 315, 319, 353, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Енергодарський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про встановлення факту родинних відносин - відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням положень ч.3 Розділу XII «Прикінцеві положення» та п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано..

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба