КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4320/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Богдан І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва в складі судді Трусової Т.О., постановлену в м. Київ 25 жовтня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, -

в с т а н о в и в :

25 квітня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва в порядку задоволення заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову накладено арешт на ј частини садового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 23 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою.

В жовтні 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, якими було накладено арешт на зазначене майно, обґрунтована тим, що його власником є не відповідач, а заявник ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 21 квітня 2019 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року скасовано арешт об`єкта нерухомого майна, накладений ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року у справі № 753/7259/19-ц, провадження 2з/753/23/19, а саме ј частини садового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні заяви ОСОБА_4 про скасування арешту відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що встановлені судом при забезпеченні позову обставини й наразі продовжують існувати й жодним чином не відпали.

Натомість, скасовуючи заходи забезпечення позову, суд виходив з того, що 21 квітня 2016 року між продавцями ОСОБА_5 , відповідачем ОСОБА_3 та покупцем ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу садового будинку АДРЕСА_2 та земельної ділянки пл. 0,1186 га. Однак, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 01 листопада 2019 року по суб`єкту, відповідач й надалі є власником ј частини вказаного будинку. Більше того, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованої 04 листопада 2019 року за об`єктом, відповідач теж є власником ј частини вказаного будинку.

Водночас, постановляючи ухвалу про скасування арешту, суд виходив з того, що вказаним арештом порушуються права третіх осіб, при тому не взяв до уваги, що при його скасуванні порушуються в першу чергу права позивача, адже у випадку скасування арешту відповідач зможе відчужити свою власність, що утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду.

До того ж суд не визнав доцільним з`ясувати в судовому засіданні причину таких розбіжностей, а навпаки відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення судового розгляду через відсутність його представника. Враховуючи, що про розгляд справи стало відомо лише в день судового засідання, стороні позивача не було надано змоги самостійно з`ясувати вказані обставини й підготувати свої заперечення.

Виходячи з наведеного, вважав, що суд розглянув клопотання про скасування арешту з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи на основі недоведених обставин, які суд визнав встановленими, що є безумовною підставою для скасування такого рішення.

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи заходи забезпечення позову ухвалою від 25 жовтня 2019 року, суд першої інстанції виходив із того, що арешт накладено на нерухоме майно із реєстраційним номером 08, яке із 21 квітня 2016 року не належить відповідачу, і право власності зареєстровано за іншою особою ОСОБА_4 .

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 149, 150 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року задоволено заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, накладено арешт на житловий будинок ј частину садового будинку АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності (а. с. 40 - 41).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В жовтні 2019 року ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що в результаті звернення ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про забезпечення позову до пред`явлення позову Дарницьким районним судом м. Києва 25 квітня 2019 року була постановлена ухвала про забезпечення позову та накладено арешт на ј частину садового будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 на праві власності. Даний будинок належить на праві власності іншій особі, а саме ОСОБА_4 , яка володіє даним майном з 21 квітня 2016 року на підставі договору купівлі-продажу. Про даний арешт вона дізналася у приміщенні нотаріальної контори, де повинен був відбутися правочин. Оскільки вона не є стороною у справі, де відповідачем є колишній продавець, а саме ОСОБА_3 , вона змушена звернутися з даною заявою про скасування арешту з частини майна, що належить їй на праві власності. На підставі вищевикладеного просила скасувати заходи забезпечення позову, якими було накладено арешт на ј частину садового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

До заяви про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_4 надала копію договору купівлі-продажу садового будинку від 21 квітня 2016 року, за умовами якого будинок, що відчужується за даним договором, розташований за адресою АДРЕСА_1 , право власності на будинок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 21 квітня 2016 року за номером запису про право власності: 14264504, 14264556 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 08 (а. с. 28 - 29). Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., зареєстровано в реєстрі за № 683.

Також заявником надано роздруковану інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17 жовтня 2019 року щодо об`єкта нерухомого майна, за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 08.

Як вбачається із актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна, об`єкт нерухомого майна - садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості, адреса - АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН 4115550. Актуальна інформація про право власності: номер запису про право власності 14327548, дата і час державної реєстрації - 21 квітня 2016 року, підстава виникнення права власності - договір купівлі-продажу садового будинку, серія та номер 683, виданий 21 квітня 2016 року, видавник Тишко І.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Відомості про державну реєстрацію обтяжень відсутні (а. с. 36).

Позивачем до апеляційної скарги додано роздруковану інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30 листопада 2018 року щодо фізичної особи ОСОБА_3 .

Відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 4115550, тип майна садовий будинок, адреса нерухомого майна АДРЕСА_1 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 30 липня 2004 року, дата внесення запису 30 липня 2004 року, власник ОСОБА_3 , форма власності приватна спільна часткова, частка власності ј, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, 3156, 16 червня 2004 року, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Шакодько О.П. Співвласником іншої ѕ частини нерухомого майна є ОСОБА_5 на підставі цього ж договору купівлі-продажу (а. с. 60).

Також позивачем надано роздруковану інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 28 жовтня 2019 року щодо фізичної особи ОСОБА_3

Актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна: об`єкт нерухомого майна «святище 2» , садовий будинок , об`єкт нерухомості: Ні , адреса АДРЕСА_1 . Додаткові відомості: ј частина садового будинку АДРЕСА_2 .

Відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 4115550, тип майна садовий будинок, адреса нерухомого майна АДРЕСА_1 , дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 30 липня 2004 року, дата внесення запису 30 липня 2004 року, власник ОСОБА_3 , форма власності приватна спільна часткова, частка власності ј, підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу, 3156, 16 червня 2004 року, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Шакодько О.П. Співвласником іншої ѕ частини нерухомого майна є ОСОБА_5 на підставі цього ж договору купівлі-продажу (а. с. 61).

Також позивачем надано роздруковану інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04 листопада 2019 року щодо реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна: 4115550.

Відомості про об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер майна 4115550, тип майна садовий будинок, адреса нерухомого майна АДРЕСА_1 .

Відомості про права власності: дата прийняття рішення про державну реєстрацію 30 липня 2004 року, власник ОСОБА_3 , форма власності приватна спільна часткова, частка власності ј, підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу, 3156, 16 червня 2004 року, приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Шакодько О.П. Співвласником іншої ѕ частини нерухомого майна є ОСОБА_5 на підставі цього ж договору купівлі-продажу (а. с. 62).

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта.

Оцінюючи у сукупності інформацію з Державних реєстрів, наявну в матеріалах справи, апеляційний суд приймає до уваги, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 квітня 2019 року накладено арешт на житловий будинок - ј частину садового будинку, право власності на який 21 квітня 2016 року набуто ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з попередніми власниками ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 08, і саме відносно цього нерухомого майна із цим же реєстраційним номером 08 судом першої інстанції скасовано заходи забезпечення позову ухвалою від 25 жовтня 2019 року.

Оскільки право власності на садовий будинок, який є об`єктом житлової нерухомості, розташований за адресою АДРЕСА_1 , із 21 квітня 2016 року зареєстровано за ОСОБА_4 , яка не є відповідачем у даній справі (номер інформаційної довідки 185174764 від 17 жовтня 2019 року), з урахуванням вимог п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України на її майно в межах даної справи арешт накладатися не може.

Інформаційні довідки з державних реєстрів, надані позивачем до апеляційної скарги, зокрема від 28 жовтня 2019 року, підтверджують реєстрацію права власності за ОСОБА_3 30 липня 2004 року на садовий будинок за цією ж адресою, разом із тим в запису актуальна інформація про об`єкти нерухомого майна зазначено «об`єкт нерухомого майна «святище 2», садовий будинок, об`єкт житлової нерухомості: ні» (а. с. 61) і відомостей щодо присвоєння цьому майну реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна 08 зазначена інформаційна довідка також не містить.

Таким чином, з урахуванням того, що позивачем не надано доказів належності ОСОБА_3 об`єкта житлової нерухомості з реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 08 станом на час накладення арешту, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Самі по собі доводи апеляційної скарги, що обставини, які стали підставою для вжиття заходів забезпечення позову, не відпали і продовжують діяти, не є підставою для забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно, яке належить не відповідачу, а іншій особі, до якої вимог не заявлено, та відхиляються апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції відмовив у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена із додержанням вимог закону і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 18 червня 2020 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.