РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидово цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Авдіївка Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно за спадщиною,-

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги після померлої була її донька - ОСОБА_3 , яка подала заяву про прийняття спадщини та отримала свідоцтво на спадщину. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , її чоловік - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги був її син та брат позивача - ОСОБА_5 , який вважається таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на день смерті мешкав та був зареєстрований з ним за однією адресою, але не встиг оформити своє право власності та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Інших спадкоємців немає.

Просив визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (паспорт НОМЕР_1 , виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 19.09.2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , що залишилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Процесуальні дії у справі.

23.04.2020 р. було відкрито провадження по справі.

05.05.2020 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті та витребувані докази за клопотанням позивача.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу в її відсутності.

Відповідач - Військово-цивільна адміністрація міста Авдіївка Донецької області - у судове засідання не з`явився. Про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності представника. Не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Свідоцтва про право власності на житло їй, та членам її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_5 в рівних частках належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_6 28.09.1979 р. уклала шлюб з ОСОБА_4 та взяла прізвище чоловіка.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , записані ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняла спадкове майно та отримала Свідоцтво на право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Як вбачається з копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 .

Постановою приватного нотаріуса від 10.03.2020 р. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті брата ОСОБА_5 відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належне спадкодавці нерухоме майно, про що було розміщено оголошення у газеті «Авдіївський вісник плюс» № 21 (021) від 03.10.2019 р.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 належить 2/3 частки зазначеної квартири.

Зазначене встановлено з доказів в матеріалах справи.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст..328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до положень ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст..1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст..1262 ЦК України У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно ст..1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцями, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд повно і всебічно з`ясувавши обставини по справі, надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача обгрутновані та підлягають задоволенню, оскільки позивач через відсутність правовстановлюючих документів позбавлений можливості оформити свої спадкові права в іншому порядку, аніж в судовому.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , до Військово-цивільної адміністрації м.Авдіївка Донецької області, , розташована за адресою: Донецька область, м.Авдіївка, вул..Молодіжна, 5, про визнання права власності на нерухоме майно за спадщиною - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (паспорт НОМЕР_1 , виданий Авдіївським МВ ГУМВС України в Донецькій області 19.09.2008 року, РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності в порядку спадкування на квартиру АДРЕСА_1 , що залишилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Г.Черков