Справа пр. №2/756/2189/20
У Х В А Л А

15 червня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звершховської І.А.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надмірно виплачених коштів, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надмірно виплачених коштів.

У судові засідання, призначені на 11 год 00 хв 05 березня 2020 року та 10 год 00 хв 15 червня 2020 року, представник позивача не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання свого представника суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомила.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась, третя особа про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник третьої особи подала заяву, у якій просила суд розглядати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації слід залишити без розгляду з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку (абз. 2 ч. 6 ст. 128 ЦПК України).

Крім того, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 3 ст. 128 ЦПК України).

Згідно з нормою п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Нормою ч. 1 ст. 131 ЦПК України на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

У судові засідання, призначені на 11 год 00 хв 05 березня 2020 року та 10 год 00 хв 15 червня 2020 року, представник позивача не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судових повісток про виклик за адресою, яку він вказав у позовній заяві: АДРЕСА_1 (а. с. 45, 59). Повістки про виклик позивача у судові засідання на 11 год 00 хв 05 березня 2020 року та 10 год 00 хв 15 червня 2020 року були доставлені адресату (а. с. 50, 62).

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений про судові засідання, призначені на 11 год 00 хв 05 березня 2020 року та 10 год 00 хв 15 червня 2020 року.

Про зміну місцезнаходження позивач у ході розгляду справи не повідомляв.

Згідно з нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

У судові засідання, призначені на 11 год 00 хв 05 березня 2020 року та 10 год 00 хв 15 червня 2020 року, представник позивача не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судові засідання свого представника суд завчасно не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав.

Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Оскільки позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки та завчасно не надав суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що позов управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, від 25 березня 2020 року №239, від 29 березня 2020 року №241, від 20 березня 2020 року №242, від 02 квітня 2020 року №255, від 08 квітня 2020 року №262, від 15 квітня 2020 року №284, від 22 квітня 2020 року №291, від 29 квітня 2020 року №313, від 04 травня 2020 року №332, від 04 травня 2020 року №343, від 14 травня 2020 року №377, від 20 травня 2020 року №392 з 12 березня 2020 року до 22 червня 2020 року на всій території України встановлено карантин.

В редакції постанови Кабінету Міністрів України, що є чинною на момент розгляду справи, центральним органом виконавчої влади також встановлено, що у регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяються з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб; з 01 червня 2020 року - перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб; міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

З огляду на викладене, станом на 05 березня 2020 року карантинні заходи ще не застосовувались, а станом на 15 червня 2020 року протиепідемічні заходи послаблено та, зокрема, відновлено перевезення пасажирів міським транспортом, що свідчить про можливість осіб, які беруть участь у розгляді справи, прибути в судове засідання.

Листом від 11 березня 2020 року голова Ради суддів України Б. Моніч звернувся до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін.

Проте наявність таких перешкод не свідчить про те, що особи, які беруть участь у справі, звільняються від необхідності повідомлення суду про причини своєї неявки в судове засідання або подання будь-яких клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи.

Неврахування судом повторної неявки позивача в судове засідання, аналіз чинного законодавства щодо наявності чи відсутності у нього підстав для цього та прийняття судом рішення про відкладення розгляду справи за відсутності клопотання про це є перевищенням повноважень суду під час розгляду цивільної справи, порушує принципи диспозитивності цивільного процесу та рівності сторін, оскільки суд фактично у такому випадку надаватиме перевагу одній із сторін, що не допускається.

За таких обставин, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надмірно виплачених коштів - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук