Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 148/468/17

провадження № 61-48143св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого -Ступак О. В.,
суддів:Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О.,Олійник А. С., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Спілка співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства імені Желюка села Тиманівка,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Зелена Долина»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року у складі судді Ковганича С. В. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Сала Т. Б., Марчук В. С., Панасюка О. С.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Спілки співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства імені Желюка села Тиманівка (далі - Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівка або Спілка), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрокомплекс Зелена Долина» (далі - ТОВ «Агрокомплекс Зелена Долина»), про визнання незаконним рішення зборів уповноважених спілки співвласників майна.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 став членом Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівка, метою створення і діяльності якої є задоволення і захист законних спільних економічних інтересів, пов`язаних з розпорядженням спільним майном і передачею в оренду землі, отриманими в результаті реструктуризації КСП ім. Желюка.

До складу спільного майна членів Спілки включено майно (майновий комплекс) колишнього КСП ім. Желюка, яке члени Спілки отримали у спільну часткову власність, і ці положення закріплені у статуті Спілки, який затверджений Загальними зборами Уповноважених представників пайовиків, протокол від 22 листопада 2005 року № 1.

14 вересня 2016 року проведено збори уповноважених Спілки, під час яких розглядалось, крім інших питань, питання щодо виділу ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу за 764 042,99 грн.

За правилами статуту рішення загальних зборів співвласників приймається за згодою не менше як 2/3 співвласників, крім рішень про відчуження майна та виділення в натурі частки з майна, які приймаються одностайно.

Рішення про використання майна, що перебуває у спільній частковій власності, приймається загальними зборами співвласників.

Співвласники майна, яке є спільною частковою власністю, здійснюють свої права за спільною згодою і жоден зі співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників. Рішення щодо виділення в натурі частки з майна має прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

Відповідно до витягу з протоколу Зборів уповноважених Спілки від 14 вересня 2016 року «за» відчуження ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів, проголосував 51 уповноважений з присутніх 57, інші 6 уповноважених -проголосували проти. Зазначене вказує на відсутність згоди усіх співвласників на виділення та відчуження майна Спілки на користь ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина».

Крім того, під час обговорення на зборах уповноважених Спілки вищевказаних питань позивач особисто, як співвласник, виступив з пропозицією придбання розпайованого майна, яке виділялось ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», проте його прохання було грубо проігнороване Головою зборів ОСОБА_2 і навіть не було винесене на голосування зборів уповноважених Спілки. Таким чином Головою зборів уповноважених Спілки та самими зборами порушені вимоги статті 362 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

У зв`язку з вищенаведеним, позивач просив визнати недійсними та скасувати рішення зборів уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка від 14 вересня 2016 року в частині виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів вартістю 764 042,99 грн.

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсними та скасовано рішення зборів уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка від 14 вересня 2016 року в частині виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів вартістю 764 042,99 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка від 14 вересня 2016 року проведені з порушенням пункту 17 статуту Спілки, оскільки в їх проведенні брало участь лише 57 чоловік із всього уповноважених 98, тобто менше ніж 2/3 уповноважених представників.

Також суд першої інстанції виходив із того, що збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с.Тиманівки не наділені повноваженнями на виділення в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, тому вирішення цього питання під час проведення зборів, які відбулися 14 вересня 2016 року є неправомірним.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновків про те, що оскільки збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка є недійсними, тому відповідно і прийняте рішення зборів від 14 вересня 2016 року в частині виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів вартістю 764 042,99 грн підлягає скасуванню.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року апеляційні скарги ОСОБА_3 та Спілки задоволено. Рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що висновки суду першої інстанції є помилковими, у зв`язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що позивач, стверджуючи про порушення своїх прав, не обґрунтував, яким чином рішення зборів зачіпає його права, як власника майнового паю (зокрема право на виділ в натурі його частки, право на компенсацію його частики від реалізації майна, чи інше право співвласника).

Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, відповідно до абзацу 4 пункту 15 статуту Спілки, наділені повноваженнями для прийняття рішень з питань, передбачених пункту 6.5 статуту, зокрема вирішення питання щодо продажу майна.

Крім того, апеляційний суд дійшов висновку про те, що на зборах уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, які відбулися 14 вересня 2016 року, фактично було більше уповноважених представників ніж необхідно, по діючим на час проведення зборів положенням статуту Спілки, тому такі збори були правомочними.

А ще апеляційний суд дійшов висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, так як недійсним може визнаватись лише правочин, а не рішення колегіального органу, яким в даному випадку є збори уповноважених.

Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, яка є юридичною особою, не може бути відповідачем у даній справі, так як оскаржується рішення колегіального органу -зборів уповноважених, а не дії Спілки, як юридичної особи, у правовідносинах, в яких вона виступає як сторона.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи

У грудні 2018 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року у вищевказаній справі, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції:

- дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи;

- не врахував, що майно колишнього КСП ім. Желюка належить членам Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки на праві спільної часткової власності, тому оскаржуваним рішенням зборів в частині виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів вартістю 764 042,99 грн порушено права заявника, який є членом Спілки та співвласником майнового паю, на переважне право придбання цього майна;

- не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні докази правомочності уповноважених членів Спілки, які брали участь у голосуванні на зборах;

- не вказав яким же чином заявник мав би сформулювати свої позовні вимоги, посилаючись на неправильно обраний заявником спосіб захисту.

У січні 2019 року від Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівка на адресу Верховного Суду надійшов відзив, у якому посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, просить її залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Також у січні 2019 року ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» засобами поштового зв`язку надіслало до Верховного Суду відзив, у якому посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, також просить її залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 13 грудня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року передано на розгляду судді-доповідачу Мартєву С. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 19 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргоюОСОБА_1 ; витребувано матеріали справи № 148/468/17 з суду першої інстанції та надано сторонам строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

У січні 2019 року матеріали справи № 148/468/17 надійшли до Верховного Суду.

Розпорядженням керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року № 1081/0/226-20 у зв`язку з рішенням зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 квітня 2020 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 та матеріали справи № 148/468/17 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.

Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частинидругої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівкаутворена на підставі Закону України «Про об`єднання громадян» від 16 червня 1992 року № 2460-XII (далі - Закон № 2460-XII), який втратив чинність.

Відповідно до статті 6 вказаного Закону № 2460-XII, об`єднання громадян створюються і діють на основі добровільності, рівноправності їх членів (учасників), самоврядування, законності та гласності. Вони вільні у виборі напрямів своєї діяльності. Обмеження діяльності об`єднань громадян може встановлюватись тільки Конституцією та законами України. Всі основні питання діяльності об`єднань громадян повинні вирішуватись на зборах всіх членів або представників членів об`єднання.

У статті 10 вказаного Закону зазначено, що об`єднання громадян мають право на добровільних засадах засновувати або вступати між собою в спілки (союзи, асоціації тощо). Створення і легалізація спілок об`єднань громадян, порядок їх діяльності та ліквідації здійснюються відповідно до цього Закону.

Об`єднання громадян діє на основі статуту або положення (статті 13 Закону).

Статут Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки затверджений загальними зборами Уповноважених представників пайовиків, протокол № 1 від 22 листопада 2005 року, та зареєстрований в Тиманівській сільській раді 29 листопада 2005 року під номером 69.

У пункті 2 розділу І «Загальні положення» статуту Спілки, зазначено, що спілка за своїм правовим статусом є громадською організацією з місцевим статусом, що створена відповідно до законодавства України громадянами України і діє на основі добровільності самоуправління, законності, гласності, рівноправності членів спілки з метою задоволення і захисту своїх законних спільних економічних інтересів. Спілка може бути також юридичною особою за рішенням зборів уповноважених членів спілки.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки є юридичною особою, керівник - ОСОБА_2 .

Метою створення і діяльності спілки є задоволення і захист законних спільних економічних інтересів, пов`язаних з розпорядженням спільним майном і передачею в оренду землі, отриманими в результаті реструктуризації КСП ім. Желюка. До складу спільного майна членів спілки включено майно (майновий комплекс) колишнього КСП ім. Желюка, яке члени спілки отримали у спільну часткову власність у зв`язку з припиненням діяльності КСП ім. Желюка. Майно (майновий комплекс), яке перебуває в спільній частковій власності членів спілки, передається за цивільно-правовим договором. Спілка не є правонаступником СТОВ ім. Желюка або інших підприємств і за їхні борги і зобов`язання не відповідає (пункт 5 Розділу 2 «Мета і завдання спілки» Статуту).

Відповідно до пункту 14 Розділу 4 «Права та обов`язки членів спілки» Статуту, вищим органом спілки є збори уповноважених членів спілки.

Згідно з пунктом 17 статуту Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, збори вважаються правомочними, якщо в них бере участь не менше 2/3 уповноважених представників.

14 вересня 2016 року відбулися збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка, під час яких були присутні 57 чоловік з 98.

На даних зборах розглядалися ряд питань, в тому числі, щодо виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів за 764 042,99 грн.

На зборах був присутній і позивач, про що вказується у позовній заяві.

Згідно зі свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 , ОСОБА_1 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Желюка, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай. Частка ОСОБА_1 у майні пайового фонду становить 0,10 %, і визначена в розмірі 3 628,00 грн.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вказував на порушення його прав прийнятим рішенням в частині відчуження основних засобів ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина», як співвласника майна.

Нормативно-правове обґрунтування

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до змісту статей 7, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.

За загальним правилом право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою (частина перша статті 358 ЦК України).

Таким чином, оскільки майно колективних сільськогосподарських підприємств належить на праві спільної часткової власності його членам, а тому його співвласники здійснюють свої права за спільною згодою і жоден з співвласників самостійно або за згодою декількох власників не вправі вирішувати долю спільного майна без згоди всіх співвласників, рішення щодо виділення в натурі частки з майна повинно прийматися на загальних зборах співвласників одностайно.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 квітня 2019 року у справі № 132/2483/16-ц (провадження № 61-4128св19) та у постанові від 18 грудня 2019 року в справі № 131/475/16-ц (провадження № 61-37867св18).

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду скарги

Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що оскільки на зборах уповноважених співвласників Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка від 14 вересня 2016 року брало участь лише 57 уповноважених співвласників з 98, тобто менше ніж 2/3, то такі збори проведені з порушенням пункту 17 статуту спілки і є недійсними.

Також, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки збори уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка є недійсними, тому відповідно і прийняте рішення зборів від 14 вересня 2016 року в частині виділення ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» в натурі основних засобів розпайованого майна для подальшого їх продажу, а також відчуження за ТОВ «Агрокомплекс «Зелена долина» цих основних засобів вартістю 764 042,99 грн підлягає скасуванню.

Крім того, суд дійшов правильного висновку про те, що вирішення питання про виділення в натурі основних засобів розпайованого майна реорганізованого КСП ім. Желюка та їх відчуження, без дотримання, визначеної статтею 17 статуту Спілки, кількості уповноважених співвласників порушує права всіх співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка, і зокрема й позивача.

Апеляційний суд, скасовуючи законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , помилково вважав, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та наявним у справі доказам.

Апеляційний суд зазначив, що на зборах уповноважених Спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, які відбулися 14 вересня 2016 року, фактично було більше уповноважених представників ніж необхідно, однак не врахував того, що фактично обраних уповноважених представників відповідно до витягу зборів уповноважених спілки співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка від 14 вересня 2016 року було 98 чоловік, а присутніх 57 чоловік (а. с. 11).

Також апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що Спілка співвласників майна реорганізованого КСП ім. Желюка с. Тиманівки, яка є юридичною особою, не може бути відповідачем у даній справі, оскільки не звернув увагу на те, що належним відповідачем у справах про визнання недійсними рішення зборів уповноважених співвласників майнових паїв є спілка, а не її окремі учасники (співвласники), оскільки відповідне рішення є результатом волевиявлення не окремого учасника, а зборів уповноважених учасників спілки, як вищого органу спілки.

Крім того, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки проігнорував, що оспорюване рішення зборів уповноважених Спілки співвласників майнових паїв реорганізованого КСП ім. Желюка є актом, на підставі якого проведено виділення в натурі майна спілки для його продажу на користь третьої особи та прийнято рішення про продаж цього майна за конкретною ціною. Тобто оскаржуване рішення є підставою для відчуження майна, а отже породжує певні наслідки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції не спростував належним чином обставин, встановлених районним судом, та фактично необґрунтовано переоцінив докази, які були оцінені судом першої інстанції з дотриманням вимог закону та з урахуванням обставин, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, у зв`язку з чим скасував законне й обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції, яке відповідає вимогам закону, то постанова апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи часткове задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 , скасування постанови апеляційного суду і залишення в силі рішення суду першої інстанції про задоволення позову, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 280,00 грн судового збору за подачу касаційної скарги.

Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Вінницької області від 30 жовтня 2018 року скасувати, рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 02 серпня 2018 року залишити в силі.

Стягнути із Спілки співвласників майна реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства імені Желюка села Тиманівка на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу касаційної скарги в розмірі 1 280,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО. В. Ступак
Судді:І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник
С. О. Погрібний

Г. І. Усик