Справа № 507/1364/19
Провадження № 2/507/65/2020
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ
"15" червня 2020 р. смт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області
у складі : головуючого судді Гнатюка В.О.
за участю секретаря судового засідання Гончар
представника позивача
адвоката Остапишеної Л С., представника
відповідачів - адвоката Пілюка Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Любашівка в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» , Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна житниця» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним ,
30.09.2019 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,06 га , розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , що підтверджується державним актом серії НОМЕР_1 087638
З інформаційної довідки про державну реєстрацію іншого речового права вона дізналася про договір оренди вказаної земельної ділянки , датований 15.12.2010 року , укладений між нею та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» , підписаний від її імені, який особисто вона не підписувала і про існування якого не знала. Договір був зареєстрований у відділі Держкомзему у Любашівському районі 12.03.2012 р.
Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та пояснила , що позивачка через інших осіб отримувала плату за користування належною їй землею. Проте вона не знала , що договір оренди належної їй земельної ділянки був укладений від її імені з відповідачем , оскільки договір не підписувала особисто та не уповноважувала інших осіб на його підписання. Її ніхто не знайомив з умовами даного договору. У 2018 р. вона дізналась , що належною їй земельною ділянкою стала користуватись інша юридична особа , у зв`зку з чим з інформаційної довідки про державну реєстрацію іншого речового права вона дізналася про договір оренди вказаної земельної ділянки , датований 15.12.2010 року , укладений між нею та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське», підписаний від її імені.
Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і пояснив , що спірний договір , укладений між позивачкою та відповідачем , був зареєстрований в установленому порядку . Тому він є дійсним. Хто саме підписував даний договір від імені позивачки йому невідомо , але , оскільки позивачка отримувала орендну плату за даним договором , то вона не могла не знати про існування даного договору. Отримання нею орендної плати за спірним
договором свідчить про те , що вона визнала даний договір . Для реєстрації договору безпосередньо позивачкою були надані копії паспорту, ідентифікаційного коду , що також підтверджує її згоду на укладення спірного договору.
Крім того , представник відповідача з посиланням на те , що позивачці було відомо про укладення спірного договору з 2010 р. просив суд застосувати позовну давність при вирішенні даного позову.
Вислухавши представників сторін , дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з таких підстав .
Судом установлено , що позивачці на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,06 га , розташована на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області , що підтверджується державним актом серії ОД № 087638 ( а.с.- 15 ).
12.03.2012 у відділі Держкомзему у Любашівському районі був зареєстрований договір оренди земельної ділянки , укладений 15.12.2010 між позивачкою та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» строком на 10 років ( а.с. -14 ).
Як пояснила в судовому засіданні представник позивачки , остання не знала , що договір оренди належної їй земельної ділянки був укладений від її імені з відповідачем , оскільки договір не підписувала особисто та не уповноважувала інших осіб на його підписання. Її ніхто не знайомив з умовами даного договору. У 2018 р. вона дізналась , що належною їй земельною ділянкою стала користуватись інша юридична особа , у зв`зку з чим з інформаційної довідки про державну реєстрацію іншого речового права вона дізналася про спірний договір оренди вказаної земельної ділянки , датований 15.12.2010 року, укладений між нею та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» , підписаний від її імені.
В ході розгляду зазначеної справи за клопотанням позивачки була проведена судова почеркознавча експертиза , за висновком якої підпис у спірному договорі оренди землі в графі «орендодавець» виконаний не самою ОСОБА_1 , а іншою особою ( а.с.- 63)
Представник відповідача в судовому засіданні, заперечуючи проти задоволення позову пояснив , що спірний договір , укладений між позивачкою та відповідачем , був зареєстрований в установленому порядку . Тому він є дійсним. Хто саме підписував даний договір від імені позивачки йому невідомо , але , оскільки позивачка отримувала орендну плату за даним договором , то вона не могла не знати про існування даного договору. Отримання нею орендної плати за спірним договором свідчить про те , що вона визнала даний договір . Для реєстрації договору безпосередньо позивачкою були надані копії паспорту, ідентифікаційного коду , що також підтверджує її згоду на укладення спірного договору.
Крім того , представник відповідача з посиланням на те , що позивачці було відомо про укладення спірного договору з 2010 р. просив суд застосувати позовну давність при вирішенні даного позову.
Однак суд не може погодитись з аргументами представника відповідача , виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально
Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною ( сторонами)
Згідно з ст.. 203 ЦК України особа , яка вчиняє правочин , повинна мати обсяг необхідної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Правочин має вчинятись у формі , встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним.
Відповідно до статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог , які встановлені частинами першою- третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Судом установлено , що позивачка не підписувала спірний договір , що підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи. Представник відповідача не надав суду доказів про те , що позивачка уповноважила іншу особу на підписання спірного договору.
Суд також не погоджується з представником відповідача щодо застосування позовної давності при вирішенні даного позову , оскільки представник відповідача не спростував твердження представника позивача про те , що позивачка не знала , що договір оренди належної їй земельної ділянки був укладений від її імені з відповідачем , оскільки договір
не підписувала особисто та не уповноважувала інших осіб на його підписання. Її ніхто не знайомив з умовами даного договору. У 2018 р. вона дізналась , що належною їй земельною ділянкою стала користуватись інша юридична особа , у зв`зку з чим з інформаційної довідки про державну реєстрацію іншого речового права вона дізналася про спірний договір оренди вказаної земельної ділянки , датований 15.12.2010 року, укладений між нею та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» підписаний від її імені.
Суд вважає , що факт отримання через інших осіб орендної плати позивачкою не свідчить про те , що вона була ознайомлена з суттєвими умовами спірного договору за умови , що вона не підписувала особисто зазначений договір.
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки судовий збір у розмірі 768 гривня 40 коп. , сплачений позивачкою на користь держави при подачі позову , витрати , понесені за проведення почеркознавчої експертизи, в сумі 4710,00 грн., які підтверджуються відповідними квитанціями , а також витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. , які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордера №16 від 26.09.2019 ( а.с.- 8 )
На підставі викладеного керуючись ст.ст12,259,263,264,265,268 ЦПК України, ст..ст. 203, 207,215, 216 ЦК України , Законом України «Про оренду землі» , суд
Позов ОСОБА_1 ( місце проживання : АДРЕСА_1 , і.н. НОМЕР_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» ( місцезнаходження : с. Гвоздавка Друга Любашівського району Одеської області) , Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна житниця» ( місцезнаходження : смт Любашівка Одеської області , вул.. Софіївська ,89) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукова фірма «Зеленогірське» на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі , а саме судовий збір у розмірі 768,40 грн., витрати , пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 4710,00 грн. , витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги , відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення , апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Апеляційного суду Одеської області через Любашівський районний суд Одеської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи

Учасник справи , якому повне рішення не було вручено у день його складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту рішення - 18.06.2020 р.

Суддя В.О.Гнатюк