12 червня 2020 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі : головуючого - судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного провадження цивільну справу 325/410/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лівобережної районної державної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з тимчасово окупованої території України громадянину, що не досяг 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лівобережної районної державної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з тимчасово окупованої території України громадянину, що не досяг 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьків.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 29.08.2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від даного шлюбу в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де в графі «батько» свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зазначено батько - ОСОБА_2 .
Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 08.04.2015 року шлюб між ними був розірваний, рішення суду набрало законної сили 21.04.2015 року.

Позивач зазначає, що їй на праві власності належить будинок АДРЕСА_1 . Вона разом із сином, постійно проживає на тимчасово окупованій території України у с. Безіменне Новоазовського району Донецької області. Її син, ОСОБА_4 навчається у с. Безіменне Новоазовського району Донецької області з 1 класу по теперішній час, зараз навчається у 4 класі Безіменської школи, що підтверджується характеристикою про навчання.

Також вказує, що вона працює у ОСОБА_5 школі вчителем фізичної культури з 09.11.2015 року по теперішній час, за місцем роботи себе зарекомендувала з позитивної сторони.

Відповідно довідки від 17.02.2015 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, вона з 30.09.2015 року зареєстрована разом із сином ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15.04.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина. Згідно вказаного рішення суду Приморським ВДВС міста Маріуполя 15.08.2018 року відкрито виконавче провадження ВП № 57010637, щодо стягнення аліментів на дитину. Згідно довідки Приморського ВДВС, відповідач станом на лютий 2020 року має заборгованість зі сплати аліментів.

Зазначає, що на даний час, відповідач не дає дозволу для виїзду дітей за межі України, а така потреба існує, так як, вона має намір виїхати з дитиною до тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з метою проживання, роботи та навчання, у зв`язку з чим вона звернулася до суду і просить задовольнити її позовні вимоги.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у разі неявки відповідача не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Волноваського районного суду Донецької області, не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило,.

Представник третьої особи, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим, суд визнає причину неявки відповідача та представника заінтересованої особи неповажними, та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 квітня 2015 року вбачається, що позов шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований Широкинською сільською радою Новоазовського району 29.08.2008 року, актовий запис №5 розірвано (а.с. 13).

Із наявного у матеріалах справи свідоцтва серії НОМЕР_2 виданого 20.09.2017 року Лівобережним районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що в графі батьки зазначено: батько - ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 (а.с. 11).

Про те, що з відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно постанови від 15.08.2018 року головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області вбачається, що на підставі виконавчого листа №265/1598/15-ц виданого 17.05.2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 57010637 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 аліментів (а.с. 15).

Про те, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам АСВП № 57010637, згідно якого станом на 28.02.2020 року заборгованість складає 143602,24 грн. (а.с. 16).

Також позивачем надано характеристику з місця навчання її сина, довідку про місце її роботи від 11.03.2020 року №31, та характеристику з місця роботи позивача, зі змісту вказаних документі вбачається, що позивач ОСОБА_1 є вчителем фізичної культури «Безименної школи» з 09.11.2015 року по теперішній час, її син ОСОБА_4 , 2009 року народження навчається у Безименній школі Новоазовського району Донецької області з 1 класу (а.с. 17-19).

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами).

У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил.

Оформлення паспорта здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду на виїзд сина від відповідача, оскільки він проживає окремо від дитини, після припинення шлюбних відносин відповідач уникає спілкування з позивачем, та ухиляється від надання вказаного дозволу. Протилежного відповідачем не доведено.

Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України (Новоазовський район Донецької області) надасть можливість матері дитини продовжити працювати за місцем її роботи, та дитині продовжити навчання, що буде здійснено в інтересах дитини, буде сприяти її всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству, а також не позбавить дитину права та можливості спілкуватися з матір`ю. З урахуванням викладеного, для реалізації прав, свобод та інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну», суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Лівобережної районної державної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області про надання дозволу на тимчасовий в`їзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з тимчасово окупованої території України громадянину, що не досяг 16 річного віку без згоди та супроводу другого з батьківзадовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України неповнолітнього ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Широкине, Новоазовського району, Донецької області, Україна, на тимчасово непідконтрольну Україні (окуповану) територію Донецької області, а саме: Новоазовський район Донецької області, та в`їзд з неї на контрольовану територію України, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Маріуполь, Донецької області, без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до досягнення дитиною 16-річного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева