Ухвала

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 382/264/19

провадження № 61-4390св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи - Жоравська сільська рада Яготинського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року в складі колегії суддів: Сліпченка О. І., Сушко Л. П., Гуля В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав слід розглядати як крайній захід сімейно-правового характеру, який застосовується до батьків, що не забезпечують належного виховання своїх дітей. Відповідач з дочкою бажає спілкуватись, проти позбавлення його батьківських прав заперечує. Відступаючи від висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд виходив із того, що він є непереконливим, ґрунтується лише на констатації факту відсутності спілкування батька з дитиною та не враховує об`єктивні для відповідача фактори, які ускладнюють його безпосередню участь у вихованні доньки. При цьому висновок взагалі не містить інформації щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 рокурішенням Яготинського районного суду Київської області від 06 листопада 2019 року скасовано, позовні вимоги задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вирішено питання судових витрат.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , беручи до уваги думку малолітньої ОСОБА_3 , висловлену нею під час розгляду справи в суді першої інстанції, зважаючи на те, що при розгляді даної категорії справ рішення ухвалюється з першочерговим дотриманням інтересів дитини, а тому наявні підстави для застосування положень статті 164 СК України та позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 .

У березні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не застосував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 331/5427/17 та від 16 січня 2019 року у справі № 199/5032/16-ц, відповідно до яких позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише за наявності вини у діях батьків. Також зазначає, що суди не врахували, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька дитини, так і для дитини. Зменшення спілкування батька з дитиною саме по собі не свідчить про ухилення батьком від виконання батьківських обов`язків, оскільки ці обставини зумовлені не його волею, а пов`язані з тим, що мати дитини створює перешкоди у спілкуванні з нею. Стверджує, що надавав доньці матеріальну допомогу.

У травні 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду відзиви на касаційну скаргу, в якому вказувала, що оскаржене судове рішення є законними і обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують. Зазначала, що ОСОБА_2 не виконує свої батьківські обов`язки, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Жоравська сільська рада Яготинського району Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська