Справа № 766/9389/20
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

17.06.2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В., розглянувши заяву представника заявника адвоката Тихоши Дмитра Сергійовича про забезпечення майбутнього позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Морський транспортний банк", третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

16.06.2019 року до Херсонського міського суду Херсонської області надійшла вищезазначена заява , яка передана судді Войцеховській Я.В. 17.06.2020р.

В зв`язку з майбутнім зверненням до суду з позовною заявою про визнання недійсним кредитного договору укладеного між ПАТ «Марфін банк» ( правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Морський транспортний банк") та ОСОБА_1 09.06.2008р. просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 766/14623/16 від 24.02.2020р., виданого Херсонським міським судом Херсонської області. За даним виконавчим листом з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» стягнуто заборгованість в сумі 1 552 825,23 грн.

Згідно вимог ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали додані до заяви, вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Частинами 1,2 статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову, є мотивована заява будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Отже, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Так, загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Підставою звернення з майбутнім позовом про визнання договору недійсним, представником заявника в заяві зазначено недодержання в момент вчинення правочину вимог, які встановлені ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову не є мотивованою, адже заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами.

В заяві про забезпечення позову не обґрунтовано підстави щодо істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та встановлено, що заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч.2 ст.149 ЦПК України.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.149 -153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника заявника адвоката Тихоши Дмитра Сергійовича про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Я.В. Войцеховська