Провадження № 2/641/961/2020 Справа № 641/1082/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

за участю секретаря судового засідання Сідорова Д.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Дорохова О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 641/1082/20

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Харківська міська рада

про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Харківської міської ради, в якому просить встановити факт, що ОСОБА_1 є троюрідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті троюрідного племінника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її троюрідний племінник ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 та був зареєстрований і постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаної квартири. Позивач звернулась до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті троюрідного племінника ОСОБА_2 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 64027637 від 09.04.2019 року. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки з поданих документів неможливо підтвердити родинні відносини між ОСОБА_1 та її троюрідним племінником ОСОБА_2 та право власності на вищезазначену квартиру не зареєстровано.

Харківською міською радою 12.05.2020 року подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування свого відзиву відповідач посилається на те, що немає усіх доказів родинних зв`язків між позивачем та спадкодавцем, з наданих до суду документів неможливо беззаперечно стверджувати, що ОСОБА_1 є троюрідною тіткою ОСОБА_2 , оскільки прабабою позивача є ОСОБА_4 , а прабабою спадкодавця є ОСОБА_5 , що підтверджується архівними довідками від 08.10.2019 року №01-28/3-2143, від 22.11.2019 року №01-29/359. Враховуючи наведене, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є лише єдинокровними родичами, а не рідними. Окрім того, для встановленої лінії спорідненості позивачем надано Експертний висновок від 15.11.2019 року № 056/1291-а, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз, однак такий висновок не може братись судом до уваги, оскільки він не відповідає вимогам ч. ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України. Також відповідач посилається на те, що відсутній об`єкт спадкування, що має увійти до спадкової маси, оскільки згідно із постановою Четвертої ХДНК від 21.10.2019 року №4926/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину також і через те, що право власності на вказану квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

Представник позивача адвокат Дорохов О.П. 26.05.2020 року надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що родинний зв`язок між позивачем та спадкодавцем повністю підтверджується зібраними документами: свідоцтвами про народження, свідоцтвами про реєстрацію шлюбу (зміна прізвища), дані архівних довідок. Також зазначив, що експертний висновок від 15.11.2019 року №056/1291-а, що виданий Українським бюро лінгвістичних експертиз при Національній академії наук України, є письмовим доказом, який отриманий на запит представника позивача. Окрім того, посилається на те, що право власності на спірну квартиру, відповідно до ст. 15 Закона України «Про власність» 1991 року, чинного на момент спірних правовідносин, ч. 3 ст. 384 ЦК України, набуто ОСОБА_3 після повної виплати паю ЖК «Плазма» ще у 1981 році. Також посилається на те, що якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.02.2020 року відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.03.2020 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано копії матеріалів спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 09.04.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Представник Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки на адресу місцезнаходження, причини неявки суду не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно копій архівних довідок виданих Державним архівом Харківської області № 01-28/3-2143 від 08.10.2019 року, № 01-29/359 від 22.11.2019 року ОСОБА_7 син мав доньку ОСОБА_8 , 1877 року народження, та сина ОСОБА_9 , 1894 року народження.

З копії архівної довідки виданої Державним архівом Харківської області від 22.11.2019 року № 01-29/360 встановлено, що ОСОБА_10 05.11.1895 року уклала шлюб з ОСОБА_11 .

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.1903 року встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є батьками ОСОБА_13 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 25.07.1952 року вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_13 є батьками ОСОБА_15 .

Також згідно з копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 12.04.1962 року встановлено, що ОСОБА_15 уклала шлюб з ОСОБА_16 та після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_17 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 25.04.1963 року встановлено, що ОСОБА_16 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_2 .

Окрім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 20.12.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 22.03.2019 року, згідно якого ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії свідоцтва про народження № НОМЕР_7 від 16.01.1925 року встановлено, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 є батьками ОСОБА_20 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_18 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 .

З копії свідоцтва про шлюб № НОМЕР_9 від 07.12.1950 року вбачається, що ОСОБА_20 уклала шлюб з ОСОБА_21 та після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_22 .

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 18.10.1951 року ОСОБА_21 та ОСОБА_23 є батьками ОСОБА_24 .

Крім того, матеріали справи містять копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_11 від 07.05.1994 року, згідно якого ОСОБА_23 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , причини смерті: Атеросклеротичний кардіосклероз.

Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_12 від 06.08.1972 року встановлено, що ОСОБА_24 уклала шлюб з ОСОБА_25 та після укладення шлюбу взяла прізвище ОСОБА_26 .

Згідно з експертним висновком № 056/1291-а від 15.11.2019 року, складеним Українським бюро лінгвістичних експертиз, прізвища ОСОБА_27 (свідоцтво про народження, запис російською мовою ОСОБА_13 , батько ОСОБА_11 , мати ОСОБА_12 ), ОСОБА_28 (архівна довідка від 08.10.2019року, № 01-28/3-2144, видана Державним архівом Харківської області, запис ОСОБА_29 сынъ ОСОБА_30 ) та ОСОБА_31 (свідоцтво про народження ОСОБА_15 , запис російською мовою мати ОСОБА_13 ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Записи особового імені ОСОБА_32 , похідні форми імені по батькові ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , похідна форма імені по батькові ОСОБА_35 , а також жіноча форма імені по батькові ОСОБА_36 , є ідентичними.

Відповідно до копії листа Міністерства юстиції України від 14.11.2008 року надання довідок щодо ідентичності імен віднесено до компетенції Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_1 пояснила, що з дитинства знала, що родина ОСОБА_17 - це їх родичі, ОСОБА_12 знала з дитинства, пояснила що це рідна сестра її діда ОСОБА_18 . Також пояснила, що з ОСОБА_3 спілкувалась все життя, доглядала за ОСОБА_3 , коли в останньої стався інсульт. З ОСОБА_2 також спілкувалась та доглядала за ним, коли він захворів. Також пояснила, що всі витрати по організації та проведенню поховання після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 взяла на себе.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_37 пояснила, що з ОСОБА_1 знайома з дитинства, оскільки родичі ОСОБА_37 проживали на АДРЕСА_3 недалеко від ОСОБА_1 , ОСОБА_37 приїжджала щомісяця до родичів та дружила з ОСОБА_1 , пам`ятає діда ОСОБА_1 ОСОБА_18 , який сам був родом з ОСОБА_38 , потім переїхав до Харкова. Завжди знала, що у ОСОБА_39 були родичі по батьківський лінії ОСОБА_3 та її син ОСОБА_2 Підтвердила, що ОСОБА_1 завжди спілкувалась та допомагала ОСОБА_3 та її сину ОСОБА_2 .

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_3 була членом ЖК "Плазма" та придбала квартиру АДРЕСА_1 .

З листа ЖК «Плазма» № 09 від 18.05.2020 року та копії ордеру № 13691 серії А від 06.06.1968 року встановлено, що ОСОБА_3 була членом кооперативу ЖК «Плазма», зробила перший пайовий внесок у лютому 1967 року, останній внесок в липні 1981 року.

З копії спадкової справи № 264/2015, що заведена Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_3 вбачається, що після її смерті з заявою про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_2 . Станом на момент смерті ОСОБА_3 він був також зареєстрований разом з матір`ю у квартирі АДРЕСА_1 .

Однак за життя свідоцтво про право на спадщину він не оформив, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 4486, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_13 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 Сьомою Харківської державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 202/2019, з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 .

Постановою Четвертої Харківської міської Державної нотаріальної контори від 21.10.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та в зв`язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру.

Таким чином, між сторонами склались спадкові правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (статті 1217 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1265 ЦК України У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Приписами ч. 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до приписів ст. 384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпоряджання квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він не викупив її. У разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Згідно роз`яснень, наданих у п.п. бп. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власностіпри повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні письмових доказів, показань свідків, суд дійшов висновку про доведеність факту, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому наявність підстав для його встановлення у судовому порядку.

Також суд дійшов висновку, що за життя ОСОБА_3 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 , однак належним чином це право не оформила.

На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку після смерті своєї матері ОСОБА_3 прийняв спадщину, до складу якої входила квартира за адресою: АДРЕСА_2 , однак належним чином свої спадкові права за життя не оформив

Враховуючи, що спадщина належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 за життя належала квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті троюрідного племінника ОСОБА_2 , однак позбавлена можливості оформити це право в зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючого документа на квартиру, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту у судовому порядку.

В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п.58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Доводи відповідача про те, що експертний висновок від 15.11.2019 року №056/1291-а не може братися судом до уваги, оскільки не відповідає вимогам ч.ч. 6, 7 ст. 102 ЦПК України, є необґрунтованими, оскільки вказаний висновок оцінений судом як письмовий доказ по справі. Крім того, відповідно до копії листа Міністерства юстиції України від 14.11.2008 року надання довідок щодо ідентичності імен віднесено до компетенції Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на постанову Верховного Суду від 18.03.2019 року у справі № 343/1048/17 не може бути прийнята судом до уваги, оскільки стосується інших правовідносин, зокрема, спадкування на земельну ділянку.

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи і заперечення сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 141, 263 - 265, 268, 273, 280- 282, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є троюрідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України строк на подання апеляційної скарги продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_14 ).

Відповідач: Харківська міська рада (адреса місцезнаходження: майдан Конституції, 7, м. Харків, код 04059243).

Повний текст рішення складено 15.06.2020 року

Суддя С. О. Ященко