Справа № 570/5485/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі судового засідання - Корнійчук А.В.
з участю:
позивачки - ОСОБА_1
відповідача - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому, просить змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 32224,20 грн..
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 16 липня 2006 року вона одружилася із ОСОБА_2 . Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
12 червня 2008 року рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у цивільній справі № 2-4218 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення стягнення аліментів на утримання дітей було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Їхній старший син ОСОБА_5 навчається в Рівненському економіко правовому ліцеї у 11 класі, потребує коштів на проїзд, придбання підручників, оплати репетиторів, спортивну секцію та має проблеми зі здоров`ям, що також потребує витрат. Менший син ОСОБА_6 навчається в школі, на його розвиток та навчання також витрачаються значні кошти, крім цього він проходить дорого вартісне ортодонтичне лікування. Також нею витрачаються кошти на відпочинок та дозвілля у святкові та вихідні дні для обох дітей. Розмір тих аліментів які сплачує відповідач не вистачає для належного утримання дітей, у додаткових витратах пов`язаних з відпочинком та оздоровленням дітей відповідач добровільно не бере участі. Вона працює молодшою медичною сестрою та отримує мізерну заробітну плату (орієнтовно 5 тисяч гривень в місяць). Має ряд проблем зі здоров`ям, на відновлення якого також витрачає чималі кошти, зокрема на дороговартісну діагностику та придбання ліків. З часу присудження аліментів, які були визначені в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача та через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що документи, які підтверджують понесені додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_7 - це долучені до позову квитанції про оплату послуг на лікування дитини. Син ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у офтальмолого та ендокринолога. Інші документи, які підтверджують понесені витрати у неї відсутні. Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечив проти задоволення позову. Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.01.2020 року, справу передано на розгляд за підсудністю до Рівненського міського суду Рівненської області, яка згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 26.02.2020 р. передана на розгляд судді Панас О.В. Ухвалою Рівненського міського суду від 02.03.2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з викликом сторін. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 16.06.2006р. відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 745. Від якого мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Рівненського міського суду від 12.06.2008 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Як встановлено судом, заборгованість по оплаті аліментів стягнутих за рішенням суду -відсутня . Встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді молодшої медичної сестри у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про доходи № 59 від 03.10.2010 р., загальна сума доходу за період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 р. без урахування аліментів становить 39671,64 грн. Відповідно до вимог частини першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до вимог частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789X11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових . Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Відповідно до ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, відповідно до частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, розмір аліментів, який стягується з відповідача на утримання дітей становить 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку. За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовна заява в частині зміни розміру аліментів підлягає до задоволення. Так за рішенням суду слід змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття, що ужгоджується з положеннями СК України. У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з моменту набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 12.06.2008 року у справі № 2-4218 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення стягнення аліментів на утримання дітей. В разі наявності заборгованості за вказаним рішенням суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як було встановлено в судовому засіданні, діти сторін мають хронічні захворювання, потребують постійного лікування, яке їм призначають лікарі, і яке необхідне, виходячи з медичних показників, у зв`язку з чим були понесені позивачкою витрати, які суд розцінює як додаткові витрати на дитину відповідно до ст. 185 СК України, зазначені витрати викликані особливими обставинами, так як батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей. До відшкодування понесених додаткових витрат можна притягати лише батьків, по фактично понесених або передбачуваних витратах, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Аналогічні положення викладено і у статті 16 ЦК України, якою установлено, що кожній особі надано право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд прийшов до висновку, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування додаткових витрат понесених за лікування неповнолітньої дитини.
Як вбачається з оглянутих судом копій письмових документів, на які позивачка посилається як на докази, та які були досліджені в судовому засіданні, діти сторін ОСОБА_5 та Глєб навчаються, син ОСОБА_5 має хронічні захворювання, перебуває на обліку у лікаря ендокринолога, офтальмолога, внаслідок чого лікується та проходить медичні обстеження. Син ОСОБА_6 проходив амбулаторне лікування в стоматологічному кабінеті, квитанції про оплату послуг суду не надано. Наявність захворювань у дітей та у позивачки підтверджуються доданими копіями медичних довідок, епікризів. Оглянутими судом копіями долучених чеків підтверджується понесення позивачкою витрат на проходження обстежень та лікування сина ОСОБА_7 на суму 2360 грн. (а.с.12). Таким чином, враховуючи достовірно встановлені судом докази, визнання відповідачем позовних вимог щодо відшкодування понесених додаткових витрат на дітей, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд прийшов до висновку, що позов в частині стягнення понесених додаткових витрат підлягає до задоволення частково та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на дитину в сумі 2360 грн. 00 коп., на підтвердження яких надано товарні чеки від 19.09.2019 р. на суму 1360,00 грн. та від 26.09.2019 р. на суму 1000 грн.
В задоволенні решти вимог щодо стягнення додаткових витрат на суму 29864,20 слід відмовити за недоведеністю.
Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача в прибуток державного бюджету в сумі 1536,80 від сплати якого позивачка була звільнена при пред`явленні позову. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-268, 273,354, 355, п.3 Р.ХІІ "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,
в и р і ш и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Змінити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили, до досягнення дітьми повноліття.
У зв`язку з задоволенням позову про зміну розміру аліментів, припинити з моменту набрання рішенням законної сили подальше примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 12.06.2008 року у справі № 2-4218 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення стягнення аліментів на утримання дітей. В разі наявності заборгованості за вказаним рішенням суду, проводити стягнення нарахованої заборгованості по аліментах до повного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2360 ( дві тисячі триста шістдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість ) грн. 80 коп. в прибуток державного бюджету .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Під час дії карантину процесуальні строки щодо розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_3 , виданий 08.07.1999 р. Личаківським РВ УМВС України у Львівській області. Повний текст рішення виготовлено - 17.06.2020 р.

Суддя : О.В.Панас