У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.

представника позивача - Яценко Т.Ю.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, суд, -

в с т а н о в и в:

Дніпровським районним судом м.Києва відкрито провадження по вказаній вище цивільній справі.

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_1 заявила клопотання про закриття провадження по справі з посиланням на вимоги п.п.1,2 ч.1 ст.255 ЦПК України, а саме в зв`язку з тим, що відсутній предмет спору, а також зазначена справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник позивача заперечувала щодо задоволення вказаного клопотання, мотивуючи це тим, що зазначене клопотання не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Суд заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи встановив наступне, що відповідно до вимог ч.1 ст. 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Також ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 даного Кодексу також визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того ч.1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 255 ЦПК України визначені підстави закриття провадження у справі, а саме п.1 даної статті передбачено закриття провадження у справі у разі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; а п.2 у разі якщо відсутній предмет спору.

Також в своїй заяві про закриття провадження по справі відповідач ОСОБА_1 фактично вдається до оцінки доказів, вказуючи на те, що докази, що подані позивачем є недопустими та свальшованими.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що спір, який виник між позивачем та відповідачем підсудний Дніпровському районному суду м.Києва та предмет позову є стягнення заборгованості за надані житлово - комунальні послуги .

Оцінка доказів щодо обгрунтування чи спростування позовних вимог буде здійснена судом в нарадчій кімнаті.

З врахуванням викладеного суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про закриття провадження по справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.222, 255 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги - відмовити.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: