Справа № 419/502/20
Провадження № 2/419/197/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_2 , яка на момент смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ОСОБА_2 за цією адресою проживав та був зареєстрований позивач - ОСОБА_1 .

До складу спадщини ОСОБА_2 входять:

- 1/2 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , якій на підставі рішення №55 виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради від 05.06.2019 року присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , право власності на яку визнане за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2009 року, справа №2- 509/2009;

- 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0.01 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , якій на підставі рішення №99-1 виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради від 01.10.2019 року присвоєна адреса: АДРЕСА_2 , право власності на яку визнане за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.06.2010 року, справа №2- 337/2010;

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку визнане за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2009 року, справа №2-509/2009.

Заповіту за життя ОСОБА_2 складено не було, тому спадкування належного їй майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом.

Позивач є сином померлої, тобто є спадкоємцем першої черги за законом, та є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_2 проживав разом з нею. Інші спадкоємці першої черги за законом спадкувати майно померлої ОСОБА_2 не бажають, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки згідно довідки - характеристики на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , наданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 25 червня 2019 року №184, дозвільні документи на переобладнання навіса «а» в прибудову «а» не надані, а також згідно довідки - характеристики на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 25 липня 2019 року №218, дозвільні документи на прибудову «а1», прибудову «а2», сарай «М» не надані, у зв`язку з чим неможливо видати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкове майно в позасудовому порядку та вимушений звернутися до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Позивач - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити (а.с.75).

Представник відповідача Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області - Шопін І.В. в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с.74).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.

Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27.11.2018 року Новоайдарським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області (а.с.10).

Факт того, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 12.02.1988 року (а.с.9).

Згідно довідки №59, виданої 28.05.2020 року виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у складі сім`ї син - ОСОБА_1 , 1988 року народження (а.с. 77).

До складу спадщини ОСОБА_2 входять:

- 1/2 частки нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку визнано за ОСОБА_2 рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2009 року у справі №2-509/2009, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12);

- 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0.01 га для ведення комерційної діяльності, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на яку визнане за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01.06.2010 року у справі №2- 337/2010, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.13);

- 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку визнане за ОСОБА_2 на підставі рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 02.10.2009 року у справі №2-509/2009 копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.12).

Згідно з копією рішення №55 виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради від 05.06.2019 року об`єкту нерухомого майна - нежитловій будівлі - магазину присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 (а.с.20).

Згідно з копією рішення №99-1 виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради від 01.10.2019 року земельній ділянці для ведення комерційної діяльності, а саме - обслуговування магазину, присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_2 (а.с.19).

Заповіту за життя ОСОБА_2 складено не було, тому спадкування належного їй майна повинне відбуватись в порядку спадкування за законом. Позивач є сином померлої, тобто є спадкоємцем першої черги за законом, та є таким, що фактично прийняв спадщину, оскільки на час смерті ОСОБА_2 проживав разом з нею. Інші спадкоємці першої черги за законом спадкувати майно померлої ОСОБА_2 не бажають, з заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались.

При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В.М. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки згідно довідки - характеристики на нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , наданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 25 червня 2019 року №184, дозвільні документи на переобладнання навіса «а» в прибудову «а» не надані (а.с.18), а також згідно довідки - характеристики на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наданої Новоайдарським районним комунальним підприємством технічної інвентаризації 25 липня 2019 року №218, дозвільні документи на прибудову «а1», прибудову «а2», сарай «М» не надані (а.с.52), у зв`язку з чим неможливо видати свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене майно (а.с.66).

Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно ч. 5 до ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 23 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповіднодо ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування".

Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права».

Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, представник відповідача проти задоволення позовних вимог не заперечував, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкове майно в судовому порядку.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 11, 12, 13, 81, 247, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новоайдарської селищної ради Новоайдарського району Луганської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування за законом на майно, яке належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частки нежитлової одноповерхової будівлі (А1 - нежитлова будівля, а - прибудова) загальною площею 69,00 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування за законом на майно, яке належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,01 га для ведення комерційної діяльності, розташованої за адресою; АДРЕСА_2 , кадастровий номер :26:001:0006.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності у порядку спадкування за законом на майно, яке належало ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частки житлового будинку (А1Ж - житловий одноповерховий будинок, а1 - прибудова, а2 - прибудова, загальною площею 107,3 м2, у тому числі житлова площа 68,6 м2) з комунікаціями, господарськими будівлями та спорудами (Б - літня кухня, В - сарай, Г - гараж, Д - сарай, Ж - гараж, К - сарай, М - сарай, П - погріб, З - навіс, У - вбиральня, колодязь №3, огорожа №4, ворота №5, с - зливна яма), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий О. М. Іванова