Справа № 522/9168/20
Провадження № 2-з/522/317/20
УХВАЛА

16 червня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Чернявської Л.М.

При секретарі судового засідання Пейкова О.О.

розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Міркун О.С. про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлева Тетяна Володимирівна про скасування реєстрації права власності та усунення перешкод щодо квартири АДРЕСА_1 .

Одночасно з пред`явленням позову позивач надав клопотання про забезпечення позову.

09 червня 2020 року ухвалою суду провадження у справі відкрито, встановлено загальний порядок розгляду справи та призначено підготовче судове засідання.

09 червня 2020 року ухвалою суду заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову повернуто заявнику.

12 червня 2020 року до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Міркун О.С. про забезпечення позову в якому просить:

1. Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про право власності НОМЕР_1 ), право власності на яку 30 березня 2020 року було внесено до реєстру приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною.

2. Заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та у горищному приміщені, площею 389,5 кв.м., до вирішення справи по суті.

3. Заборонити Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області та Управлінню архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати будь-які реєстраційні та дозвільні дії щодо виконання будівельних робіт в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі реєструвати декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

4. Заборонити Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

5. Вчиняти дії щодо розпорядження та користування горищним приміщенням, площею 287,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та передавати його у користування іншим особам.

6. Вчиняти дії, які порушують право спільної та приватної власності співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Представник позивача обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову тим, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 12 листопада 2003 року. Будинок АДРЕСА_3 є двоповерховим багатоквартирним житловим будинком. Горище в цьому будинку є приміщенням загального користування та використовувалося співвласниками за взаємною згодою та у відповідності до цільового призначення.

У квітні 2020 року ОСОБА_2 , яка є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_5 в вказаному будинку, без отримання згоди інших співвласників вищевказаного будинку, почала проводити ремонтні роботи у допоміжному приміщенні (горищі) багатоквартирного будинку та здійснювати його переобладнання для створення, з її слів, хостелу. А інші власники квартир у цьому будинку звернулися до неї з вимогою зупинити проведення ремонту та надати доступ до горища. На вказану вимогу ОСОБА_2 повідомила, що вона є власником не тільки квартири, а й допоміжного приміщення - горища на підставі договору купівлі-продажу майна, а тому надавати доступ до приміщення відмовляється.

24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лебідь О.В., на підставі договору купівлі-продажу № 1886, виданого 24.12.2019 року, було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4 площею 102 кв.м., з якої житлової - 46,5 кв.м. (номер запису про право власності - 3484885І) на підставі договору купівлі-продажу № 1886, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.12.2019 року. Тобто, відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_2 набула право власності на квартиру площею 102 кв.м., з якої житлової - 46,5 кв.м.

27 березня 2020 року було проведено державну реєстрацію змін до права власності (номер запису про право власності - 34848851) та 30 березня 2020 року було внесено до реєстру приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною зміни, зокрема: змінено загальну площу квартири з 102 кв. м. до 389,5 кв.м., додано до підстав виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року, довідка № 121527, видана ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року.

Враховуючи викладене, за результатами проведених реєстраційних дій на підставі технічного паспорта та довідки № 121527, виданих ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року, було збільшено площу квартиру відповідача за рахунок додавання до неї допоміжного приміщення загального користування багатоквартирного будинку, зокрема горища, яке належить усім співвласникам багатоквартирного будинку.

Так, набуття права власності на горище та включення його до складу квартири відповідача на підставі технічного паспорту та довідки, виданої ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року здійснено поза межами закону. Діями відповідачів по справі, було порушено право позивача, як співвласника багатоквартирного будинку, на користування допоміжним приміщенням, зокрема горищем у вказаному будинку. Позивачем оспорюються, як набуття відповідачем ОСОБА_2 права власності на допоміжне приміщення шляхом внесення запису про реєстрацію змін до права власності, якими змінено відомості щодо квартири АДРЕСА_1 на підставі технічного паспорту та довідки, так і вчинення нею дій, які обмежують право, як співвласника багатоквартирного будинку, на використання такого допоміжного приміщення. Факт, що за результатами проведених реєстраційних дій та внесення відповідачем запису, який оскаржується, на підставі технічного паспорта та довідки № 121527, виданих ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року, було збільшено площу квартиру відповідача за рахунок додавання до неї допоміжного приміщення загального користування багатоквартирного будинку, зокрема горища, яке належить усім співвласникам багатоквартирного будинку, підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо квартири АДРЕСА_4 . Проведення відповідачем ремонту та переобладнання допоміжного приміщення, здійснюється без дотриманням встановленого законом порядку та у приміщенні загального користування, яке ОСОБА_2 продовжує вважати своєю власністю. Закриття доступу до допоміжного приміщення з боку ОСОБА_2 , фактично позбавляє позивача, як співвласника багатоквартирного будинку, контролювати схоронність приміщення, перевіряти його на відповідність технічній документації на будинок.

Однак, без вжиття заходів забезпечення позову, порушене право не буде захищено в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, оскільки для повернення спірного приміщення у стан, який передував до внесення відповідного запису до Державного реєстру та здійснення відповідних робіт ОСОБА_2 та проведення відповідачем ОСОБА_2 будівельних робіт, необхідно буде звернути до суду з новим позовом до відповідача ОСОБА_2 про зобов`язання відповідача привести допоміжне приміщення в попередній стан, а у випадку проведення реєстраційних та дозвільних дій щодо виконання будівельних робіт, у тому числі реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації - з позовом про скасування таких дій та відповідної декларації.

З урахуванням проведення ОСОБА_2 ремонтних робіт без отримання на це відповідних дозволів, наразі невідомо які саме ремонтні роботи будуть нею проведені так якими будуть наслідки цього ремонту як для горища, зокрема, так і для будинку в цілому. Також існує ризик неможливості відтворення первісного стану об`єкту нерухомості в якому проводяться ремонті роботи.

12 червня 2020 року також до суду надійшли доповнення до заяви про забезпечення позову, в яких зазначено, що частина самовільно присвоєного, незаконними діями відповідачки, горища знаходиться безпосередньо над належною позивачу квартирою. Починаючи з квітня 2020 року відповідачкою проводяться ремонтні роботи на горищі, зокрема нею демонтуються лаги горища та покрівля. У зв`язку з тим, що роботи проводяться на горищі, що розташоване над квартирою, існує ризик та загроза затоплення квартири позивача, а також значного пошкодження стелі квартири. Також, належна їй квартира обладнана автономним опаленням. Димохід від котла виходить на дах двоповерхового будинку через горище, яке незаконно присвоїла собі відповідачка Якщо, відповідачка продовжить виконувати ремонтні роботи, позивач фактично буде позбавлена доступу до свого димоходу, зокрема для його обслуговування, а в подальшому відповідачка взагалі зможе знищити димохід з квартири, а позивач не зможе користуватися опаленням. Вказані незаконні дії відповідачки можуть завдати значних збитків та призвести до незворотних наслідків. В зв`язку з чим, просила врахувати вищевказані обставини та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши матеріали цивільної справи та додані документи, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Як вбачається із наданої суду заяви, будинок АДРЕСА_3 є двоповерховим багатоквартирним житловим будинком. Власниками квартир в цьому будинку є позивач і відповідач.

Горище в будинку АДРЕСА_3 є приміщенням загального користування та використовувалося співвласниками за взаємною згодою та у відповідності до цільового призначення.

24 грудня 2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Лебідь О.В., на підставі договору купівлі-продажу № 1886, виданого 24.12.2019 року, було проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_4 площею 102 кв.м., з якої житлової - 46,5 кв.м. (номер запису про право власності - 3484885І) на підставі договору купівлі-продажу № 1886, виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 24.12.2019 року.

27 березня 2020 року було проведено державну реєстрацію змін до права власності (номер запису про право власності - 34848851) та 30 березня 2020 року було внесено до реєстру приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною зміни, зокрема: змінено загальну площу квартири з 102 кв. м. до 389,5 кв.м.; додано до підстав виникнення права власності: технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року, довідка № 121527, видана ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року.

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дишлева Т.В. про скасування реєстрації права власності та усунення перешкод щодо квартири АДРЕСА_1 .

Як зазначає позивач, за результатами проведених реєстраційних дій на підставі технічного паспорта та довідки № НОМЕР_2 , виданих ПП «ГЛАВ ІНВЕСТ ГРУП» 25.03.2020 року, було збільшено площу квартиру відповідача за рахунок додавання до неї допоміжного приміщення загального користування багатоквартирного будинку, зокрема горища, яке належить усім співвласникам багатоквартирного будинку, чим порушено права співвласника багатоквартирного будинку, в тому числі і позивача, а тому виник спір про право, а невжиття заходів забезпечення, в подальшому може утруднити виконання рішення.

Отже, заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири, передбачений нормами чинного законодавства та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд встановив, що заявлений позивачем вид заходів забезпечення позову у вигляді арешту квартири передбачений нормами чинного законодавства, та є доцільним заходом забезпечення позову в рамках даної справи. Таке забезпечення позову, враховуючи його предмет, можна вважати співмірним із заявленими вимогами.

Суд також погоджується з доводами заявника, що з урахуванням проведення ОСОБА_2 ремонтних робіт без отримання на це відповідних дозволів, оскільки невідомо які саме ремонтні роботи будуть нею проведені так якими будуть наслідки цього ремонту як для горища, зокрема, так і для будинку в цілому. Також існує ризик неможливості відтворення первісного стану об`єкту нерухомості в якому проводяться ремонті роботи.

Тому доцільним буде заборонити відповідачу здійснювати будь-які будівельні роботи в спірній квартирі та у горищному приміщенні, площею 389,5 кв.м., до вирішення справи по суті та заборонити здійснювати будь-які реєстраційні та дозвільні дії щодо виконання будівельних робіт в спірному приміщенні у тому числі реєструвати декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Необхідність обрання даного виду забезпечення позову є обґрунтованою, так як відсутність арешту вказаного майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення, так як існує реальна можливість для відповідача шляхом виконання будівельних робіт унеможливити відтворення первісного стану об`єкту нерухомості або взагалі відчужити майно третім особам, що суттєво ускладнить виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд також встановлює, що наразі відсутні підстави вважати застосування даного виду забезпечення позову таким, що спричинить відповідачу збитки.

Крім того, суд бере до уваги те, що позивач має зареєстроване місце проживання в Україні. Також, у суду не має підстав вважати майновий стан позивача таким, який ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідачеві, які можуть бути спричинені забезпеченням позову чи у випадку відмови у позові.

Водночас, щодо посилання позивача про необхідність заборонити Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 ; вчиняти дії щодо розпорядження та користування горищним приміщенням, площею 287,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та передавати його у користування іншим особам; вчиняти дії, які порушують право спільної та приватної власності співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_3 , суд приходить до наступного:

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Між тим, суд вважає недоцільним забороняти Центру надання адміністративних послуг Одеської міської ради та державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо спірної квартири, вчиняти дії щодо розпорядження та користування горищним приміщенням та дії, які порушують право спільної та приватної власності співвласників будинку, оскільки накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та заборона відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи в квартирі саме по собі виключає вчинення інших зазначених вище дій, які просить заборонити позивач.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Міркун О.С. про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (номер запису про право власності - 34848851), що належить ОСОБА_2 , право власності на яку 30 березня 2020 року було внесено до реєстру приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дишлевою Тетяною Володимирівною.

Заборонити відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 та у горищному приміщенні, площею 389,5 кв.м., до вирішення справи по суті.

Заборонити Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції у Одеській області та Управлінню Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради здійснювати будь-які реєстраційні та дозвільні дії щодо виконання будівельних робіт в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі реєструвати декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом (ч.1 ст. 157 ЦПК України).

Стягувач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_6 .

Боржник: ОСОБА_2 , АДРЕСА_7 .

Суддя Л.М. Чернявська