Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 149/3365/16-ц

провадження № 61-13335св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя-доповідач),

суддів: Грушицького А. І., Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи: Хмільницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання недійсними акта державного виконавця та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня

2017 року у складі судді Войнаревич М. Г. та постанову апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року у складі колегії суддів:

Якименко М. М., Ковальчука О. В., Стадника І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 ,

треті особи: Хмільницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, третя особа - Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 , треті особи: Хмільницький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив визнати недійсними акт державного виконавця від 12 грудня 2014 року про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , який затверджено начальником відділу ДВС Хмільницького міськрайонного управління юстиції Деркачем В. М.; визнати недійсним свідоцтво про придбання ОСОБА_2 майна з прилюдних торгів, яке посвідчене 11 лютого 2015 року та зареєстровано в реєстрі за № 140 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дем`янюк Л. А.

2. Позовна заява мотивована тим, що під час проведення прилюдних торгів та реалізації належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 було порушено норми Цивільного кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження», Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 27 жовтня 1999 року № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, а також Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року

№ 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204.

3. Позивач указував, що порушення полягає в тому, що ОСОБА_1 не повідомлявся спеціалізованою організацією про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також про стартову ціну реалізації майна. У постанові 30 квітня 2014 року відсутній підпис експерта та дата його ознайомлення з вказаним документом. Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 16 квітня 2014 року ймовірна ринкова вартість вказаної квартири становить 192 800 грн, однак у відповідності до протоколу про проведення електронних торгів від 20 листопада 2014 року стартова ціна реалізації об`єкта реалізації становила 173 520 грн, та за цією ж ціною квартира була придбана ОСОБА_2 . У протоколі про проведення електронних торгів від 20 листопада 2014 року вказані реквізити рахунку іншого структурного підрозділу ДВС. Станом на час проведення електронних торгів закінчився шестимісячний строк дії експертної оцінки майна. Постанова про відкриття виконавчого провадження позивачу не направлялась. Майно боржника описано в приміщенні ДВС, а не за його місцезнаходженням. Складання акта опису й арешту майна відбувалось за відсутності ОСОБА_1 . Вказані в акті опису й арешту майна поняті є працівниками ДВС. Позивача не ознайомлювали з експертною оцінкою майна. В матеріалах відсутній договір з торгуючою організацією.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 24 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю позовних вимог. На підтвердження позовних вимог позивачем не надано жодних доказів того, що зазначені ним порушення вплинули на результат електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про істотне порушення його прав та законних інтересів при проведенні прилюдних торгів.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

6. Постановою апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 24 жовтня

2017 року залишено без змін.

7. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновки місцевого суду по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив зібрані у справі докази та неправильно визначив сам предмет позову. Суд першої інстанції розглядав і зазначив у своєму рішенні від 24 жовтня

2017 року лише первісні позовні вимоги від 20 грудня 2016 року, а заявлені

25 квітня 2017 року змінені позовні вимоги не врахував та не розглянув.

10. Суд неналежно встановив обставини, що мають суттєве значення та ухвалив рішення на підставі недопустимих доказів.

11. Суд першої інстанції розглянув справу 24 жовтня 2017 року за відсутності позивача, який не був повідомлений належним чином про день, час і місце розгляду справи. Позивач не отримував повістки про явку в суд на 24 жовтня 2017 року, а в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення міститься не його підпис.

12. До участі у справі у якості відповідача не був залучений приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області

Дем`янюк Л. А., яка незаконно провела державну реєстрацію права власності і видала ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на квартиру позивача.

13. Суд першої інстанції не дослідив належним чином докази та не дав належної оцінки тим обставинам, що позивача не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження, про призначення експерта для проведення оцінки майна, про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, про стартову ціну реалізації арештованого майна. Судом не враховано, що на момент проведення прилюдних торгів та реалізації майна закінчився шестимісячний строк дії звіту про оцінку майна, існувала невідповідність суми реалізації зазначеної нерухомості його вартості, вказаної у звіті про оцінку майна, з експертною оцінкою нерухомого майна позивача не ознайомлювали.

14. Не дана оцінка тій обставині, що проведення опису майна боржника було вчинено не на місті знаходження майна, а в приміщенні ДВС, причому у відсутності боржника. Під час проведення опису майна боржника залучено у якості свідків працівників ДВС. Зазначені у протоколі про проведення електронних торгів від 20 листопада 2014 року реквізити іншого підрозділу ДВС, який не направляв майно на реалізацію. У постанові від 30 квітня 2014 року відсутній підпис експерта. Відповідний договір на проведення прилюдних торгів між органом ДВС та торгуючою організацією відсутній.

15. Судом першої інстанції встановлено, що на момент проведення електронних торгів 20 листопада 2014 року звіт про незалежну оцінку належної позивачу квартири вже втратив чинність, що є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює. Разом з тим, у задоволенні позову безпідставно відмовлено.

16. Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 24 жовтня 2017 року, не дослідив зібрані у справі докази щодо обставин недодержання відповідачами вимог актів цивільного законодавства в момент вчинення правочину, тобто реалізації майна з прилюдних торгів.

17. Суди мали дослідити і визнати, що належне позивачу нерухоме майно (квартира) була продана за ціною, нижчою за початкову ціну, встановити, якою була початкова ціна, чи було на момент продажу це майно уцінене, і встановити, які права позивача були порушені у зв`язку з продажем майна за ціною, нижчою за початкову.

Доводи інших учасників справи

18. У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_2 заперечує проти доводів позивача та просить залишити ухвалені у справі рішення судів попередніх інстанцій без змін, посилаючись на їх законність і обґрунтованість.

19. У червні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив Хмільницького МВДВС ГТУЮ у Вінницькій області на касаційну скаргу ОСОБА_1

20. Вказаний відзив колегія суддів не бере до уваги, оскільки він не відповідає вимогам частини четвертої статті 395 ЦПК України, зокрема, не містить доказів надсилання його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

21. Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

22. Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження у справі, справу витребувано з суду першої інстанції.

23. Ухвалою Верховного Суду від 03 червня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

24. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

25. Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

26. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

27. Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги,під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

28. Частиною першою статті 402 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

29. Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

30. На виконанні в ДВС Хмільницького МРУЮ Вінницької області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа Хмільницького міськрайонного суду №1-308/11 від 31 травня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 26 950 грн боргу.

31. Згідно акта опису й арешту майна від 23 квітня 2014 року державним виконавцем ДВС Хмільницького МРУЮ у Вінницькій області Шеметою В. І. у присутності понятих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також ОСОБА_1 проведено опис майна, що належить боржнику, а саме двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 відмовився від підпису акта та від отримання його копії, про що складено відповідний акт державного виконавця від 23 квітня 2014 року.

32. Суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_6 , за замовленням відділу ДВС Хмільницького МРУЮ у Вінницькій області, проведено оцінку двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та 16 травня 2014 року складено звіт про визначення її ймовірної ринкової вартості в сумі 192 800 грн.

33. 20 травня 2014 року позивач ОСОБА_1 ознайомлений з результатами оцінки майна.

34. 20 листопада 2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України проведено електронні торги, які відповідно до протоколу, відбулись. Переможець учасник № 3 - ОСОБА_2

35. 12 грудня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Хмільницького МРУЮ у Вінницькій області Шеметою В. І., за погодженням з начальником ВДВС, складено акт про проведення електронних торгів з реалізації нерухомого майна, а саме двокімнатної квартири

АДРЕСА_2 .

36. 11 лютого 2015 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Дем`янюк Л. А. видано ОСОБА_2 свідоцтво на вказану квартиру.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

37. Предметом позову у справі, яка переглядається, є визнання недійсними акта державного виконавця від 12 грудня 2014 рокута свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів від 11 лютого 2015 року.

38. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, в редакції, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року (далі - Тимчасовий порядок № 656/5), які були чинним на час проведення електронних торгів.

39. Законом України «Про виконавче провадження», чинним на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

40. Згідно з вимогами частин першої та третьої статті 62 Закону України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

41. Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами 1-3 та частинами 5, 6 статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

42. Для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку № 656/5 та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

43. До предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком№ 656/5, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів ( розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7).

44. Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону).

45. Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі №6-1749цс15, з якими погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12 (провадження № 14-194цс18).

46. Відмовляючи в задоволенні позову, суди попередініх інстанцій виходили з того, що сам лише факт проведення торгів після закінчення строку дії звіту про оцінку майна не може бути безумовною підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

47. Разом із тим, суди попередніх інстанції не дали жодної оцінки доводам позивача про неповідомлення його, як боржника, спеціалізованою організацією про дату, час та місце проведення прилюдних торгів, а також про стартову ціну реалізації майна.

48. Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням .

49. Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

50. Відповідно до розділу першого загальних положень Тимчасового порядку визначено, що електронні торги - це прилюдні торги, що здійснюються в електронній формі в інформаційній системі, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах, проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги (система). Прилюдні торги - це продаж майна, за яким його власником стає покупець, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну.

51. За змістом пункту 4 наказу Міністерства юстиції України від 16 квітня

2014 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України уповноважено на здійснення заходів із створення та супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, організацію та проведення електронних торгів, виконання інших функцій, передбачених цим Тимчасовим порядком.

52. У пункті 4 розділу 3 Тимчасового порядку встановлено, що інформаційне повідомлення про електронні торги розміщується на Веб-сайті Системою автоматично не пізніше ніж за один місяць до дати завершення електронних торгів.

53. Водночас, у пункті 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, діючого на момент виниклих правовідносин, передбачено, що спеціалізована організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна.

54. Отже суди мають установити, чи було письмово повідомлено боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів та про стартову ціну, за якою майно пропонується до продажу, з огляду на те, що борг, який підлягає стягненню становить лише 26 950 грн, а на електронні торги виставлено лот ймовірної ринкової вартості в сумі 192 800 грн.

55. Як слідує, що предметом продажу є належна боржнику - позивачу у даній справі, двокімнатна квартира. Даних про те, що боржник має інше житло, ніж спірна реалізована квартира, матеріали справи не містять.

56. Разом із тим залишилось не перевіреним дотримання державним виконавцем положень частини першої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи проводиться у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

57. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

58. При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

59. Вилучення та примусова реалізація майна, що належало позивачу, було здійснено в інтересах належного відправлення судочинства, з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

60. Водночас, суд має перевірити, чи буде досягнуто в даній конкретній справі необхідної рівноваги в разі примусової реалізації майна, визначена ціна якого в рази вища від боргу, який підлягає стягненню, чи не покладе на заявника особистий і надмірний тягар, що є порушенням статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

61. У силу положень статті 400 ЦПК України касаційний суд позбавлений процесуальної можливості встановлювати нові обставини, які не були встановлені судами попередніх інстанції, та давати оцінку доказам, які судами не досліджено, а відтак, не має можливості вирішити спір по суті за результатами касаційного перегляду.

62. Згідно з пунктами 1, 2 частини третьою статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

63. За таких обставин, коли фактичні обставини для правильного вирішення справи судами не встановлені, ухвалені у справі судові рішення не можуть вважатись законними і обґрунтованими та в силу статті 411 ЦПК України підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області

від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Вінницької області від 19 грудня 2017 року скасувати.

3. Справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

А. А. Калараш

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська