Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 159/3908/15-ц

провадження № 61-37585св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

представник позивача - Литвиненко Олена Леонідівна,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»

на постанову Апеляційного суду Волинської області від 12 квітня 2018 року

у складі колегії суддів: Данилюк В. А., Шевчук Л. Я., Киці С. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі -ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 01 серпня 2008 року між банком та відповідачем укладений кредитний договір № VOKVA800000894, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 7 217,33 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 31 липня 2013 року. Відповідно до умов цього кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в такому порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно з кредитним договором. У випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Зазначало, що відповідач належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконував, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, яка із відрахуванням суми, яка була стягнута рішенням Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2013 року, становить

10 646,35 доларів США, яка складається із: заборгованості за процентами за користування кредитом - 159,00 доларів США, заборгованості з комісії за користування кредитом - 476,30 долари США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором - 10 011,05 доларів США, а також штрафи в сумі 544,22 долари США, загальна заборгованість становить

11 190,57 доларів США.

Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, ПАТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 01 серпня 2008 року № VOKVA800000894 у розмірі 11 190,57 доларів США, що за курсом Національного банку України (далі - НБУ) складає 235 002,02 грн, з яких: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 159 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом - 476,30 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 10 011,05 доларів США, штраф (фіксована частина) - 11,90 доларів США, штраф (процентна складова) - 532,32 доларів США.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області

від 18 січня 2018 року у складі судді Восковської О. А. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 01 серпня 2008 року № VOKVA800000894 у розмірі 11 190,57 доларів США, що за курсом НБУ складає 235 002,02 грн, з яких заборгованість за відсотками за користування кредитом - 159 доларів США, заборгованість з комісії за користування кредитом - 476,30 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором -

10 011,05 доларів США, штраф (фіксована частина) - 11,90 доларів США, штраф (процентна складова) - 532,32 доларів США.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач належним чином умови спірного кредитного договору не виконував, у зв`язку з чим

у нього утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 12 квітня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 січня 2018 року скасовано.

У задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що відповідачу як військовослужбовцю Збройних сил України проценти та штрафні санкції за кредитним договором не повинні нараховуватися, оскільки на нього поширюються пільги, передбачені пунктом 15статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тому позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду,

ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до уточненої позовної заяви та розрахунку заборгованості банк просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за період з 11 вересня 2012 року по липень 2015 року.

Вказує, що згідно з документами, які надав ОСОБА_1 до апеляційного суду, він проходив військову службу у Збройних силах України із середини

2014 року, а тому банк вважає, що апеляційний суд необґрунтовано застосував до спірних правовідносин положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 27 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У липні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

У квітні 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді-доповідачу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2020 року вказану справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

01 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № VOKVA800000894, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7 217,33 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 31 липня 2013 року (а.с.10-17).

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2012 року скасовано та постановлено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно-заставним договором від 01 серпня 2008 року

№ VOKVА800000894, що складається із заборгованості за тілом кредиту

у розмірі 5 948,10 доларів США, заборгованості за процентами

за користування кредитом у розмірі 2 028,08 доларів США, заборгованості

з комісії за користування кредитом у розмірі 1 557,83 доларів США,

803,88 доларів США штрафу, 5 901,79 доларів США пені, а всього

16 239,68 доларів США, що в еквіваленті 129 755,04 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Відповідно до уточненої позовної заяви та розрахунку заборгованості, наданого ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 січня 2018 року, із урахуванням рішення Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2013 року заборгованість ОСОБА_1 становить 11 190,57 доларів США, що за курсом 21,00 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01 липня 2015 року, становить 235 002,02 грн та складається з: заборгованості за відсотками -159,00 доларів США, заборгованість із комісії за користування кредитом -476,30 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 10 011,05 доларів США, штрафу (фіксована частина) -

11,90 доларів США, штрафу (процентна складова) - 532,32 доларів США.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Указаним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та

в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № VOKVA800000894, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 7 217,33 доларів США,

з кінцевим терміном повернення до 31 липня 2013 року (а.с. 10-17).

Рішенням Апеляційного суду Волинської області від 01 лютого 2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 18 жовтня 2012 року скасовано і постановлено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за кредитно-заставним договором від 01 серпня 2008 року

№ VOKVА 800000894, що складається із заборгованості за тілом кредиту

у розмірі 5 948,10 доларів США, заборгованості за процентами

за користування кредитом у розмірі 2 028,08 доларів США, заборгованості

з комісії за користування кредитом у розмірі 1 557,83 доларів США,

803,88 доларів США штрафу, 5 901,79 доларів США пені, а всього

16 239,68 доларів США, що в еквіваленті 129 755,04 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Отже, ПАТ КБ «ПриватБанк» використало право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, звернувшись до суду із позовом у вересні 2012 року.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки,із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги банку.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно

не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

На зазначене апеляційний суд належної уваги не звернув, не врахував, що звернувшись у вересні 2012 року до суду із позовом про дострокове стягнення у повному обсязі заборгованості за кредитним договором тіла кредиту, заборгованості за процентами та пені, кредитор змінив умови кредитного договору щодо строку його дії, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.

Зазначений висновок відповідає обов`язковій для врахування правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду

від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження

№ 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, оскаржуване рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з інших правових підстав.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 412, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Волинської області від 12 квітня 2018 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк