ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1721/19
провадження № 2/753/2963/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарі Пугач Д.С.

розглянувши заяву подану представником відповідача Представництво "Інтерлаб ГМБХ" - Бабичем Вадимом Владиславовичем про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до "Представництва "Інтерлаб ГМБХ" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Представництва "Інтерлаб ГМБХ" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

09.06.2020 через канцелярію суду представником відповідача Бабичем В.В. було подано заяву про відвід судді Мицик Ю.С., у провадженні якої перебуває вказана цивільна справа. Заява обгрунтована тим, що суддя Мицик Ю.С. порушує процедуру розгляду справи, систематично затягує її розгляд, що надало змогу позивачу збільшити розмір позовних вимог. На думку представника відповідача такі дії судді свідчать про необ`єктивність розгляду даної справи.

В судовому засіданні позивач та її представник заперечували проти задоволення заяви про відвід, через її безпідставність.

За положенням абз. 2 ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Суд, дослідивши заяву про відвід, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, прийшов до наступних висновків.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.01.2019 відкрито провадження по вказаній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 22.03.2019.

21.03.2019 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

21.03.2019 від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За клопотанням сторони позивача судове засідання було відкладено на 29.05.2019.

21.05.2019 від представника відповідача Бабич В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути на судове засідання.

Протокольною ухвалою суду клопотання сторони відповідача задоволено та відкладено судове засідання на 02.07.2019.

Ухвалою суду від 24.05.2019 було задоволено клопотання представника відповідача та постановлено проводити судове засідання призначене на 02.07.2019 в режимі відеоконференції з Суворовським районним судом м. Одеса.

02.07.2019 від сторони позивача надійшли клопотання про поновлення процесуальних строків на подання доказів, виклик свідків, витребування доказів та долучення письмових доказів до матеріалів справи.

02.07.2019 ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, вказані клопотання були задоволені, в судовому засіданні оголошено перерву до 24.09.2019.

24.09.2019 від представника позивача ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, через його участь у іншому судовому засіданні.

Ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання вказане клопотання було задоволено, судове засідання відкладено на 11.10.2019.

11.10.2019 на виконання ухвали суду про витребування доказів від 02.07.2019, представником відповідача було надано довідку про середню заробітну плату позивача за останні два місяці. Представник позивача просив відкласти розгляд справи та надати час стороні позивача для ознайомлення з витребуваними доказами.

У зв`язку з прибуттям в судове засідання свідків, суд протокольною ухвалою суду постановив змінити порядок з`ясування обставин по справі, зокрема допитати свідків та оголосити перерву в судовому засіданні, проти чого не заперечували учасники справи.

31.01.2020 в судовому засіданні було прийнято заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог, учасники справи надали свої пояснення, після чого, за клопотанням представника відповідача в судовому засіданні було оголошено перерву до 26.03.2020.

19.03.2020 від представника відповідача Бабич В.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із запровадженим згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS - CoV-2», на усій території України карантину.

Протокольною ухвалою суду від 26.03.2020 вказане клопотання було задоволено та відкладено розгляд справи на 09.06.2020.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке - небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, " правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться " ( рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (" De. Belgium "), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Відповідно до вимог ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь - які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі " Хаушильд проти Данії " зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Перевіривши наведені заявником підстави для відводу головуючого судді, суд звертає увагу представника відповідача на те, що ухвала суду про витребування доказів не виконувалася відповідачем понад три місяці, що позбавило сторону позивача визначити розмір вимог в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При цьому розгляд справи відкладався за клопотанням сторони відповідача тричі.

Вказане вище спростовує доводи викладені в заяві, що судом систематично затягувався розгляд справи.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Водночас неприйняття суддею відповідних процесуальних документів та вчинення інших процесуальних дій під час розгляду цивільної справи не є підставою для відводу судді та не можуть оціночно визначатись як сумніви у його об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, а можуть бути вирішенні у визначеному процесуальним законодавством порядку шляхом оскарження винесених судом процесуальних документів.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді чи її упередженості.

Таким чином, в задоволенні заяви представника відповідача Представництво "Інтерлаб ГМБХ" - Бабича Вадима Владиславовича про відвід головуючого судді Мицик Ю.С. від розгляду даної справи, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.36-37, 40, 258-261, 268, 353 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника відповідача "Представництво "Інтерлаб ГМБХ" - Бабича Вадима Владиславовича про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Представництва "Інтерлаб ГМБХ" про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

У відповідності до вимог ст.353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвали набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Суддя: Ю.С.Мицик