Справа № 675/478/20
Провадження № 2/675/389/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" червня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., з участю: секретаря судового засідання Швець-Дідич Р. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 . Після його смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка, що знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Позивач являється спадкоємцем за заповітом ОСОБА_5 , однак у встановлений законом строк до нотаріальної контори не звернувся, оскільки не знав про наявність заповіту. Тому ОСОБА_1 просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою судді від 17 березня 2020 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14 квітня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано з Ізяславської державної нотаріальної контори відомості, чи заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_5 , а також про коло його спадкоємців, які прийняли спадщину, та про наявність виданих свідоцтв про право на спадщину. Витребувано з Ізяславського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) належним чином засвідчену копію актового запису про смерть ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 29 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Домбровська І. О. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надіслала до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за відсутності позивача та його представника, вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи по суті повідомлені належним чином, про причини неприбуття суд не повідомили, відзиви на позов не подали.

У підготовчому судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову ОСОБА_1 заперечила з посиланням на те, що претендує на спадкове майно, зазначене у заповіті, складеному її чоловіком ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін та їх представників.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 27 від 10 червня 2017 року, наданого на запит суду Ізяславським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

За життя 01 жовтня 2015 року ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Ізяславського районного нотаріального округу Хмельницької області Шмигельським Ю. П. та зареєстрований у реєстрі за № 1894, за яким заповів ОСОБА_1 належну йому земельну ділянку, що знаходиться на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та належить йому на підставі державного акта серії Р1 № 781782. Якщо ОСОБА_1 помре до відкриття спадщини, не прийме її, відмовиться від її прийняття чи буде усунений від права на спадкування, вищезазначене майно ОСОБА_5 заповідає ОСОБА_6 , що підтверджується заповітом від 01 жовтня 2015 року, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41671662 від 01 жовтня 2015 року.

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 781782 ОСОБА_5 на підставі рішення Клубівської сільської ради народних депутатів № 50 від 19 січня 2001 року належить земельна ділянка площею 2,72 Га, розташована на території Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Як вбачається із довідки Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області від 17 лютого 2020 року за № 224, спадкодавець ОСОБА_5 на день смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 . Разом із ним на день смерті були зареєстровані дружина ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також онуки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_8 .

З копії спадкової справи, наданої завідувачем Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієвою А ОСОБА_9 за № 527/01-16 від 30 квітня 2020 року, слідує, що після смерті ОСОБА_5 заведено спадкову справу № 38/2019 р. на підставі заяви дружини спадкодавця ОСОБА_2 .

Водночас за змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки дружина спадкодавця ОСОБА_2 та його доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на час відкриття спадщини постійно проживали разом із ним, вони у відповідності до ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину.

Натомість позивач у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі N 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі N 487/2375/18 (провадження N 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі N 450/1383/18 (провадження N 61-21447св19).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є за певних умов поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17, і відтворено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі N 629/1886/18 (провадження N 61-11600св19), від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17-ц (провадження N 61-49121св18), від 20 листопада 2019 року у справі N 209/1795/18 (провадження N 61-14842св19), від 21 листопада 2019 року у справі N 626/2055/18 (провадження N 61-17906св19).

За обставинами справи позивач ОСОБА_1 про існування заповіту, складеного ОСОБА_5 на його ім`я дізнався лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

Спадкодавець ОСОБА_5 помер і спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, що обчислений за правилами статей 253, 254 ЦК України, сплив 09 грудня 2017 року.

У повідомленні № 216/02-14 від 06 лютого 2020 року завідувач Ізяславської державної нотаріальної контори Ефендієва А. П. повідомила ОСОБА_1 , що, оскільки він не проживав разом із спадкодавцем, не був прописаний із ним, він вважається таким, що не прийняв спадщину, а тому йому необхідно звернутися до суду із позовною заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

27 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся з даною позовною заявою до суду.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі- Порядок), при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту та повідомляє про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Отже, Закон пов`язує виникнення у нотаріуса або особи, уповноваженої на вчинення нотаріальних дій, обов`язку здійснювати дії щодо сповіщення спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме, з моментом заведення спадкової справи, чому передує звернення спадкоємця із заявою про прийняття спадщини.

Разом з тим, відомості про те, що позивач ОСОБА_1 повідомлявся нотаріусом чи іншими особами, в тому числі спадкодавцем за життя чи спадкоємцями, які прийняли спадщину, про складений на його користь заповіт, у матеріалах спадкової справи № 38/2019 р. відсутні. Відсутні такі відомості і в інших матеріалах даної справи.

Отже, зазначене свідчить, що позивачем пропущено строк на звернення із відповідною заявою через незалежні від його волі обставин.

Оскільки ОСОБА_1 не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, нотаріусом не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом, суд приходить до висновку про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Зважаючи на викладене, позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 : місце проживання АДРЕСА_2 , рнокпп - НОМЕР_1 .

Відповідач 1 ОСОБА_2 : місце поживання АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідач 2 ОСОБА_3 : місце поживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 10 липня 2001 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідач 3 ОСОБА_4 : місце поживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 14 березня 2006 року Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області.

Повне рішення складене 19 червня 2020 року.

Суддя: В. І. Столковський