Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 498/717/15-ц

провадження № 61-44097св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

заявник (стягувач) -ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області Лемак В. В.,

заінтересована особа (боржник) -ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року у складі судді Ткачук О. Л. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог скарги

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області Лемак В. В., заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що за виконавчим листом, виданим 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області на виконання рішення від 07 серпня 2012 року, яким з ОСОБА_2 на її користь стягнуто борг за договором позики у розмірі 157 000 грн, витрати з оплати судового збору - 1 570 грн, правової допомоги - 500 грн, а всього на суму 159 070 грн.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції від 17 січня 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

22 червня 2015 року постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області.

Вказувала на те, що надані боржником розписки про отримання нею поросят, зерна та грошових коштів у розмірах: 7 000 грн, 30 595 грн, 2 500 грн не є погашенням боргу за виконавчим листом, а стосуються їх майнових відносин, як колишнього подружжя та партнерів по підприємницькій діяльності з використання комбайнів та іншої сільськогосподарської діяльності у рослинництві. Фактично борг не погашений.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд: визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Лемак В. В. від 22 червня 2015 року у ВП № 46313585 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області; зобов`язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Лемак В. В. поновити виконавче провадження ВП № 46313585 з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області щодо залишку заборгованості у сумі 91 871 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Лемак В. В. від 22 червня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 46313585 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області визнано неправомірною та скасовано.

Зобов`язано державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області Лемак В. В. поновити виконавче провадження ВП № 46313585 з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області щодо залишку заборгованості у сумі 91 871 грн.

Постановлено відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області повідомити суд і заявника про виконання ухвали не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання цієї ухвали суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 10 серпня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 04 лютого 2016 року скасовано.

Справу передано до суду першої інстанції на новий розгляд.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову від 22 червня 2015 року у виконавчому провадженні ВП № 46313585 державного виконавця Лемак В. В. відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Одеської області про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області визнано неправомірною та скасовано.

Зобов`язано Великомихайлівський міжрайонний відділ державної виконавчої служби в Одеській області поновити виконавче провадження ВП № 46313585 з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області щодо залишку заборгованості у сумі 61 276 грн.

Постановлено про виконання ухвали Великомихайлівському міжрайонному відділу державної виконавчої служби в Одеській області повідомити суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання цієї ухвали суду.

Судове рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що докази повного виконання рішення суду відсутні, що не надавало підстав для закінчення виконавчого провадження і постанова про це є неправомірною та підлягає скасуванню, а виконавче провадження щодо стягнення залишку боргу в сумі 61 276 грн необхідно поновити.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року в частині зобов`язання Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області щодо залишку заборгованості у сумі 6 276 грн скасовано.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про зобов`язання Великомихайлівського міжрайонного відділу державної виконавчої служби в Одеській області поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області щодо залишку заборгованості у сумі 6 276 грн, відмовлено.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року в частині висновків про залишок суми боргу змінено шляхом виключення висновків про залишок суми боргу у розмірі 61 276 грн, у решті ухвалу суду залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної мотивовано тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованих висновків про те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є передчасною, оскільки відсутні докази повного виконання рішення суду.

При цьому, оскільки 18 березня 2016 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського управління юстиції було поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 02 листопада 2012 року, тобто рішення перебуває на стадії виконання, тому помилковими є висновки суду про зобов`язання Великомихайлівського міжрайонного відділу відділу державної виконавчої служби в Одеській області поновити виконавче провадження.

Крім того, виходячи з того, що рішення повністю не виконане, і перебуває на стадії виконання, будь які висновки суду в частині сум, які можуть бути зараховані як такі, що свідчать про його виконання, є передчасними, тому підлягають виключенню з мотивувальної частини рішення районного суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не правильно врахував обставини справи й помилково визначив суму заборгованості, які залишилася до виплати стягувачу.

Апеляційний суд взагалі самоусунувся від вирішення спору між сторонами виконавчого провадження, залишивши спір про встановлення розміру заборгованості не вирішеним.

Відзив на касаційну скаргу учасники процесу до суду не подали.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного суду у складі судді Черняк Ю. В. від 24 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 16 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 травня 2020 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

З огляду на виконавчий лист, виданий 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області на виконання рішення від 07 серпня 2012 року у справі № 2/1508/411/2012, з боржника на користь стягувача стягнуто борг за договором позики 157 000 грн, витрати з оплати судового збору 1 570 грн, правової допомоги 500 грн, а всього на суму 159 070 грн.

Судовим рішенням, на підставі якого виданий вказаний виконавчий лист, було встановлено, що позика була отримана боржником за розпискою від 26 липня 2010 року, в якій вказані його прізвище, ім`я, по-батькові, серія, номер і дата видачі паспорта та зазначено, що він зобов`язаний повернути належні стягувачу гроші у сумі 157 000 грн до 01 січня 2011 року без процентів. Вказана дата 26 липня 2010 року і наявний підпис боржника.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2013 року у справі № 1508/1213/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики була затверджена мирова угода на стадії виконання рішення від 09 серпня 2013 року, за умовами якої сторони домовились про те, що боржник передає в рахунок погашення боргу у власність стягувачу комбайн ДОН-1500 з реєстраційним № 09028 ВН 1995 року випуску, заводський № НОМЕР_2, двигун № НОМЕР_1 , вартістю 25 000 грн, а також домоволодіння на АДРЕСА_1 вартістю 25 000 грн.

Виходячи з того, що боржник вже сплатив стягувачу 50 000 грн і залишок боргу становить 109 070 грн, з урахуванням вартості майна та вже сплаченої суми, залишок боргу у розмірі 59 070 грн він зобов`язаний був відшкодувати до 31 грудня 2014 року, а комбайн і домоволодіння передаються боржником стягувачу за актом приймання передачі разом із свідоцтвом про реєстрацію машини, свідоцтвом про право власності на домоволодіння та технічним паспортом на нього.

02 вересня 2013 року, після набрання ухвалою законної сили, стягувач зареєструвала за собою право власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 10913182, сформованого 15 жовтня 2013 року реєстраційною службою по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 жовтня 2014 року ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 серпня 2013 року про затвердження мирової угоди скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами нового розгляду справи, ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24 грудня 2014 року у визнанні вказаної мирової угоди було відмовлено у зв`язку з відмовою боржника, який мотивував свою відмову тим, що предметом мирової угоди є передача будинку, який є єдиним місцем проживання його сім`ї.

Ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 січня 2015 року за заявою боржника допущено поворот виконання ухвали суду про затвердження мирової угоди, державну реєстрацію права власності за № 2886250 на об`єкт з реєстраційним номером 16 на АДРЕСА_1 , зареєстрований за стягувачем на підставі ухвали Великомихайлівського районного суду від 21 серпня 2013 року скасовано.

Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції від 27 січня 2015 року було відкрито виконавче провадження ВП № 46313585 з виконання виконавчого листа, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області за № 2/1508/411/2012 про стягнення з боржника на користь стягувача боргу 157 000 грн, витрат з оплати судового збору 1 570 грн, правової допомоги 500 грн, а всього на суму 159 070 грн.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції Лемак В. В. від 22 червня 2015 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа 2/1508/411/2012, виданого 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області.

Підставою для закінчення виконавчого провадження вказано те, що воно фактично виконано згідно з наданих боржником квитанцій та розписок стягувача про отримання боргу.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові рішення суду першої інстанції, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Принцип обов`язковості судових рішень конкретизовано у статті 18 ЦПК України: судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є обов`язковою для застосування судами відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України і Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsby v. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenko v. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Встановивши, що державним виконавцем не було повністю виконано виконавчий лист, виданий 02 листопада 2012 року Великомихайлівським районним судом Одеської області на виконання рішення від 07 серпня 2012 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики у розмірі 157 000 грн, витрати з оплати судового збору - 1 570 грн, правової допомоги - 500 грн, а всього на суму 159 070 грн, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано у цій частині погодився й апеляційний суд, правильно задовольнив скаргу останньої в частині визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, суд апеляційної інстанції правильно скасував ухвалу районного суду та відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині зобов`язання поновити виконавче провадження, оскільки постановою державного виконавця від 18 березня 2016 року воно вже було поновлено.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , який є боржником у виконавчому провадженні, про те, що апеляційним судом не було вирішено спору щодо розміру залишкової суми боргу, є безпідставними, оскільки скарга була подана стягувачем щодо неправомірного завершення державним виконавцем виконавчого провадження.

Суд апеляційної інстанції правильно вказав, що виходячи з того, що рішення повністю не виконане, і перебуває на стадії виконання, будь які висновки суду в частині сум, які можуть бути зараховані як такі, що свідчать про його виконання, є передчасними.

Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень суду першої інстанції, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та апеляційного суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення, в незміненій після апеляційного перегляду частині, без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Великомихайлівського районного суду Одеської області від 06 грудня 2017 року, в незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк