РІШЕННЯ

іменем України

17 червня 2020 рокуСправа №451/368/20
Провадження № 2/451/561/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/368/20 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області (Немилівський старостинський округ) про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

12 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Радехівської міської ради Львівської області (Немилівський старостинський округ) про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Немилів, Радехівського району Львівської області помер його брат ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_1 , яке видане 28 травня 2018 року виконавчим комітетом Немилівської сільської Ради Радехівського району Львівської області. Після смерті брата відкрилася спадщина, а тому позивач звернувся до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Луців І.П. із заявою про прийняття спадщини як єдиний спадкоємець другої черги по закону. 25 вересня 2018 року приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Луців І.П. відкрила спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 53428665 та видала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке належало матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був ОСОБА_2 - син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. Приватний нотаріус Радехівського нотаріального округу Луців І.П видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 1,9179 га на території Немилівської сільської Ради по Державному акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_2 -ЛВ № 030258 на ім`я ОСОБА_3 - матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовилася, посилаючить на те, що Державний акт виданий після її смерті. Фактично право на цю земельну ділянку перейшло до брата позивача, як спадкоємця після смерті матері, який прийняв спадщину та не оформив спадкових прав, як це вбачається з довідок Немилівської сільської ради. Державний акт на право приватної власності на землю видавався виключно громадянам, власникам земельної ділянки, підписувався і реєструвався у відповідній Раді на місцем знаходження земельної ділянки, однак зареєструвати земельну ділянку на померлу людину неможливо як і неможливо видати Держаний акт не його власнику. Оскільки позивач, як спадкоємець не має змоги оформити право власності відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватися в судовому порядку оскільки рішення суду буде юридичним документом для оформлення права на це майно. За таких обставин позивач звертається до суду з позовом про визнання права власності на земельні ділянки. Просить визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку площею 1,9179 га, яка складається із чотирьох земельних ділянок площею 0,1546 га, 01718 га, 0,2845 га та 1,3070 га на підставі Держаного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_2 -ЛВ № 030258 виданим на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У підготовче судове засідання позивач не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, позов просить задоволити та справу слухати без його участі (а.с.28).

Представник відповідача Радехівської міської ради Львівської області (Немилівський старостинський округ), скерував суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив розгляд справи проводити без участі представника (а.с.27).

У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206-207 ЦПК України.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Немилів, Радехівського району Львівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , повторно виданим Радехівським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області 20.01.2019 року (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Немилів, Радехівського району Львівської області, помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області 28 травня 2018 року (а.с.5).

Родинні відносини підтверджуються витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..ст. 126,133,135 СК України № 1 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , серії НОМЕР_4 , виданим 15 січня 1960 року в с.Хмільно, Радехівського району Львівської області (а.с.7-8 зворот).

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_2 -ЛВ №030258, виданого 11.08.2000 року головою Радехівської районної Ради народних депутатів на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23.06.2000 року, та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю за №10836, вбачається, що земельна ділянка, площею 1,9179 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Немилівської сільської ради Радехівського району Львівської області, належала ОСОБА_3 (а.с.9-зворот).

25 вересня 2018 року приватний нотаріус Радехівського районного нотаріального округу Луців І.П. відкрила спадкову справу після смерті ОСОБА_4 , про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 53428665, номер у нотаріуса 138/2018, та видала свідоцтво про право на спадщину за законом на будинковолодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, яке належало матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був ОСОБА_2 - син, який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (10-12).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №202509118 від 02.03.2020 року, вбачається, що власником житлового будинку в АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с.13-13 зворот).

Відповідно до довідки №355 від 25.09.2018 року, виданої Немилівською сільською радою, гр. ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 на час смерті був зареєстрований і проживав: АДРЕСА_1 . Крім померлого зареєстрованих громадян у вищезгаданому будинку не було і не проживали (а.с.14).

Згідно довідки №357 від 26.09.2018 року, виданої Немилівською сільською радою, на день смерті ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), разом з нею проживав її син ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

З листа №54/02-14/138/2018 від 03 березня 2020 року, приватного нотаріуса Луців І.П., вбачається, що для оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був брат позивача ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачем представлено Державний акт на право приватної власності на землю, виданий Радехівською райдержадміністрацією на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто після її смерті. Державний акт, виданий після смерті, не може бути підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.16).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,9179 га, яка складається із чотирьох земельних ділянок площею 0,1546 га, 01718 га, 0,2845 га та 1,3070 га на підставі Держаного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_2 -ЛВ № 030258, виданим на підставі рішення ХІІ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної Ради народних депутатів від 23 червня 2000 року на ім`я ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування по закону після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Радехівської міської ради Львівської області (Немилівський старостинський округ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (РНОКПП НОМЕР_5 ), жителя АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 17 червня 2020 року.