Ухвала

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 369/4551/16-ц

провадження № 61-1978св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-ТРАНС», приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-ТРАНС» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року у складі судді Пінкевич Н. С. та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Немировської О. В., Чобіток А. О., Ящук Т. І.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-Транс» (далі - ТОВ «СУСКБ-ТРАНС»), приватного акціонерного товариства «Акціонерно-страхова «Інго Україна» (далі - ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вимоги обґрунтовував тим, що 06 грудня 2015 року відбулося зіткнення автомобіля марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, та автомобіля марки «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТОВ «СУСКБ-ТРАНС», під керуванням

ОСОБА_2 у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_2 , цивільно-правова-відповідальність якого застрахована в ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Страхова компанія виплатила йому страхове відшкодування в розмірі 43 849,15 грн, проте воно не покрило завданих збитків.

Уточнивши позовні вимоги (08 вересня 2016 року), просив:

- стягнути з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» страхове відшкодування в сумі 6 150,85 грн.,

- стягнути з ТОВ «СУСКБ-ТРАНС» майнову шкоду в розмірі 27 100,91 грн, компенсацію моральної шкоди в розмірі 30 000 грн, витрати на послуги евакуатора - 850 грн, витрати на проведення експертного дослідження - 2 000 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 5 700,85 грн.

Стягнуто з ТОВ «СУСКБ-ТРАНС» на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 12 919,13 грн, витрати на послуги евакуатора в розмірі 850 грн, компенсацію моральної шкоди в розмірі 3 000 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 передати ТОВ «СУСКБ-ТРАНС» пошкоджений автомобіль марки «Mercedes-Benz E200».

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У жовтні 2019 року до суду касаційної інстанції від ТОВ «СУСКБ-ТРАНС» надійшла касаційна скарга, у якій його представник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову на момент його подання становила 317 055,51 грн.

У подальшому, 08 вересня 2016 року, позивач уточнив вимоги та просив стягнути з відповідачів майнову та моральну шкоду в розмірі 66 101,76 грн (позивач зменшив позовні вимоги).

Тобто справа № 369/4551/16-ц є малозначною у силу вимог закону.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним із помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, статтями 19, 389 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 260, 436 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити касаційне провадження у справі № 369/4551/16-ц за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-ТРАНС», приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «СУСКБ-ТРАНС» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 червня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В. І. Крат Н. О. Антоненко В. І. Журавель Є. В. Краснощоков М. М. Русинчук