печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" березня 2020 р.

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Григоренко І.В.,

при секретарі: Ситику Р.В.,

перевіривши заяву позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону (далі відповідач-1, Військова прокуратура), Державної казначейської служби України (далі відповідач-2, ДКС України), в якому просить визнати факт щоденного і безперервного порушення прав, свобод і інтересів позивача, що пов`язані із обмеженням його доступу до помешкання у гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати неефективним досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000101, у зв`язку із чим стягнути на його користь за рахунок коштів державного бюджету України компенсацію за нанесену йому моральну та матеріальну шкоду у розмірі 197 798,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року відмолено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про визнання неефективним досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000101.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.03.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року порядку загального позовного провадження відкрито в провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії та призначено підготовче засідання у справі на 30.01.2020 року.

10.03.2020 року на адресу суду надійшла заява позивача про забезпечення доказів в якій останній просить призначити дату та час огляду помешкання, з якого мене було незаконно виселено, за місцем його знаходження, а саме: АДРЕСА_2 ; накласти заборону на вчинення будь-яких дій із помешканням та з майном і речами, які там знаходяться.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що оскільки слідству не вдалося встановити факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , то факт проживання позивача у період з 2007 року по 2018 рік та місце знаходження цього помешкання є предметом доказування у даній цивільній справі, а зважаючи на те, що на даний час у приміщенні гуртожитку відбувається реконструкція, то збирання та подання доказів завдання матеріальної та моральної шкоди може бути у майбутньому ускладненим або неможливим.

Дослідивши заяву про забезпечення доказів та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заяву про забезпечення доказів слід повернути, враховуючи наступне.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Разом з тим, заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів не відповідає вимогам ч. 1 ст. 117 ЦПК України, а саме, у заяві не зазначено повне найменування інших сторін: їх місцезнаходження, поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Також у заяві не зазначено докази, забезпечення яких є необхідним та обставини, для доказування яких вони необхідні; не наведено обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Згідно ч. 4 ст. 117 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії подана без додержання вимог статті 117 ЦПК України, вказана заява підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149, 151, 152, 153, 260, 261, 353, 354, пп. 15.5 п. 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Заяву позивача про забезпечення доказів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Військової прокуратури Київського гарнізону, Державної казначейської служби України про зобов`язання вчинити дії повернути заявнику.

Ухвалу може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено та підписано 11.03.2020 року.

Суддя І.В. Григоренко