УХВАЛА

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 357/14132/18

провадження № 61-8526 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою квартирно-екплуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року у справі за позовом заступника військового прокурора Білоцерківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква до Білоцерківської районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , третя особа Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області про визнання незаконним розпорядження, скасування реєстрації земельних ділянок, речових прав на них та витребування земельних ділянок,

ВСТАНОВИВ :

29 травня 2020 року квартино-експлуатаційний відділ м. Білої Церкви з пропуском строку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення та просив поновити строк посилаючись на те, що в країні введено карантин і строк на касаційне оскарження продовжено на строк його дії.

Указані обставини не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами) на всій території України установлено карантин з 12 березня 2020 року; відділом оскаржується постанова апеляційного суду від 20 січня 2020 року, строк на касаційне оскарження якої збіг 19 лютого 2020 року, тобто до введення карантину.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що квартино-експлуатаційний відділ м. Білої Церкви просить скасувати вказані судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані в справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

У касаційній скарзі квартино-експлуатаційний відділ м. Білої Церкви посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили зібрані докази, які мають значення для вирішення справи по суті, та встановили обставини на підставі недопустимих доказів, при цьому в порушення обов`язкової умови пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України відділ не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, за даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, а підстави, наведені в поданій квартино-експлуатаційним відділом м. Білої Церкви заяві про поновлення строку, визнано неповажними; окрім посилання на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України не зазначено обов`язкові підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу та підстави, наведені у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції та навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу квартирно-екплуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 17 липня 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко