Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 366/2367/13

провадження № 61-2010св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Укрспортбудінвест»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відкрите акціонерне товариство «Іванківрибсільгосп»,

особа, яка звернулася із апеляційною скаргою - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспортбудінвест» на рішення Іванківського районного суду Київської області у складі судді Гончарука О. П. від 23 серпня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Левенця Б. Б.від 26 грудня 2019 року.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2013 року ОСОБА_1 до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспортбудінвест» (далі - ТОВ «Укрспортбудінвест»), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відкрите акціонерне товариство «Іванківрибсільгосп» (далі - ВАТ «Іванківрибсільгосп»), про стягнення заборгованості з орендної плати та визнання права власності на нерухоме майно.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 26 грудня 2011 року між ним і ТОВ «Укрспортбудінвест» було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу, за умовами якого він передав у строкове, платне користування ТОВ «Укрспортбудінвест» об`єкти нерухомого майна, які входять до складу цілісного майнового комплексу з переробки товарної риби та продуктів тваринництва і розташовані по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 .

У порушення умов вказаного договору з квітня 2013 року ТОВ «Укрспортбудінвест» припинило сплачувати орендну плату, на його вимоги звільнити об`єкт оренди і погасити існуючу заборгованість з орендної плати товариство не реагувало, мотивуючи це тим, що він не є власником об`єкта оренди, оскільки право власності на це майно в установленому законом порядку не зареєстрував.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати ТОВ «Укрспортбудінвест» звільнити об`єкти нерухомого майна, які входять до складу цілісного майнового комплексу з переробки товарної риби та продуктів тваринництва і розташовані по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 , і повернути їх йому, стягнути з ТОВ «Укрспортбудінвест» на його користь заборгованість з орендної плати у розмірі 60 000,00 грн та неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 1 328,76 грн.

20 серпня 2013 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмета позову, в якій, окрім раніше пред`явлених вимог, просив суд на підставі частини першої статті 220 ЦК України визнати дійсним договір купівлі-продажу від 29 січня 2009 року, укладений між ним і ВАТ «Іванківрибсільгосп», та визнати за ним право власності на наступні об`єкти нерухомості: на нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_2 : коптильний завод (коптильний цех) (літера «А») загальною площею 1 129,60 кв. м, адмінбудинок (літера «А») загальною площею 353,20 кв. м, будинок контрольно-пропускного пункту (літера «Б») загальною площею 251,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «В») загальною площею 680,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Г») загальною площею 707,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Д») загальною площею 509,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Е») загальною площею 678,00 кв. м, вбиральня (літера «Ж») нежитлове приміщення (літера «З») загальною площею 179,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «І») загальною площею 259,30 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Л») загальною площею 301,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «М») загальною площею 760,80 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Н») загальною площею 8,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «О») загальною площею 10,30 кв. м, нежитлове приміщення (літера «П») загальною площею 17,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Р») загальною площею 437,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «С») загальною площею 135,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Т») загальною площею 73,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «У») загальною площею 26,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Ф») загальною площею 8,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Х») загальною площею 4,0 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Ч») загальною площею 6,0 кв. м, погріб (літера «Ш»), навіс (літера «Я»), огорожа (М-8), водонапірна башта (І), водонапірна башта (ІІ), естакада (ІІІ), вимощення (ІV), водопровід (V), каналізація (VІ), газопровід (VІІ); та на нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення (літера «А») загальною площею 894,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Б») загальною площею 59,50 кв. м, нежитлове приміщення (літера «В») загальною площею 888,50 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Г») загальною площею 456,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Д») загальною площею 18,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Е») загальною площею 10,30 кв. м, вбиральня (літера «Ж»), напірна башта (І), силосна яма (ІІ).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 23 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_2 : коптильний завод (коптильний цех) (літера «А») загальною площею 1 129,60 кв. м, адмінбудинок (літера «А») загальною площею 353,20 кв. м, будинок контрольно-пропускного пункту (літера «Б») загальною площею 251,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «В») загальною площею 680,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Г») загальною площею 707,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Д») загальною площею 509,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Е») загальною площею 678,00 кв. м, вбиральня (літера «Ж») нежитлове приміщення (літера «З») загальною площею 179,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «І») загальною площею 259,30 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Л») загальною площею 301,10 кв. м, нежитлове приміщення (літера «М») загальною площею 760,80 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Н») загальною площею 8,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «О») загальною площею 10,30 кв. м, нежитлове приміщення (літера «П») загальною площею 17,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Р») загальною площею 437,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «С») загальною площею 135,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Т») загальною площею 73,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «У») загальною площею 26,70 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Ф») загальною площею 8,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Х») загальною площею 4,0 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Ч») загальною площею 6,0 кв. м, погріб (літера «Ш»), навіс (літера «Я»), огорожа (М-8), водонапірна башта (І), водонапірна башта (ІІ), естакада (ІІІ), вимощення (ІV), водопровід (V), каналізація (VІ), газопровід (VІІ); та на нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_1 : нежитлове приміщення (літера «А») загальною площею 894,20 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Б») загальною площею 59,50 кв. м, нежитлове приміщення (літера «В») загальною площею 888,50 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Г») загальною площею 456,40 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Д») загальною площею 18,60 кв. м, нежитлове приміщення (літера «Е») загальною площею 10,30 кв. м, вбиральня (літера «Ж»), напірна башта (І), силосна яма (ІІ).

Зобов`язано ТОВ «Укрспортбудінвест» звільнити нежитлові будівлі і споруди, розташовані по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 та повернути їх ОСОБА_1 .

Стягнуто з ТОВ «Укрспортбудінвест» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі 60 000,00 грн та пеню у розмірі 1 328,76 грн, а всього 61 328,76 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу від 29 січня 2009 року і відбулося повне виконання умов цього договору, але одна із сторін, а саме ВАТ «Іванківрибсільгосп», ухиляється від його нотаріального посвідчення, що відповідно до статті 220 ЦК України є підставою для визнання цього правочину дійсним. Оскільки ТОВ «Укрспортбудінвест» не визнається право позивача як власника спірних об`єктів нерухомості, суд вважав, що таке право підлягає захисту шляхом визнання права власності на вищевказані об`єкти нерухомості.

Встановивши, що ТОВ «Укрспортбудінвест» свої зобов`язання за договором оренди цілісного майнового комплексу від 26 грудня 2011 року зі сплати орендної плати виконувало неналежним чином, суд стягнув з відповідача на користь позивача заборгованість з орендної плати з урахуванням пені, передбаченої цим договором.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Рішення місцевого суду оскаржено особою, яка не брала участі у справі - ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року скасовано рішення Іванківського районного суду Київської області від 23 серпня 2013 року та ухвалено нове рішення, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заявлених позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Київської області від 01 липня 2013 року у справі № Б8/129-11 за заявою ОСОБА_2 про банкрутство ВАТ «Іванківрибсільгосп» визнано безспірними грошові вимоги заявника у розмірі 1 077 778,00 грн, введено процедуру розпорядження майном ВАТ «Іванківрибсільгосп» та призначено арбітражного керуючого Тарасенка Т. П.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 23 серпня 2013 року, ухваленого після постановлення ухвали господарського суду, за ОСОБА_1 визнано право власності на нежитлові будівлі і споруди по АДРЕСА_2 , які належали ВАТ «Іванківрибсільгосп».

Отже, спір у даній справі порушує права та інтереси ОСОБА_2 , оскільки визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлові будівлі і споруди у с. Сукачі Іванківського району Київської області, які належали ВАТ «Іванківрибсільгосп» унеможливлюють включення вказаних будівель і споруд до складу ліквідаційної маси та задоволення вимог ініціюючого кредитора ВАТ «Іванківрибсільгосп» - ОСОБА_2 .

Договір купівлі-продажу цілісного майнового комплексу ВАТ «Іванківрибсільгосп» від 29 січня 2009 року був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Іванківрибсільгосп».

Проте, позивач не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі як співвідповідача ВАТ «Іванківрибсільгосп».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2020 року ТОВ «Укрспортбудінвест» подано касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати рішення Іванківського районного суду Київської області від 23 серпня 2013 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року, а провадження у справі закрити, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій повно і всебічно не з`ясували обставини справи. Приймаючи до розгляду справу, місцевий та апеляційний суд не врахували, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Рух касаційної скарги в суді касаційної інстанції

19 лютого 2020 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі за поданою касаційною скаргою.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 у касаційному провадженні № 61-2010св20 було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

16 квітня 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.

Доводи відзиву на касаційну скаргу

ОСОБА_2 у відзиві на касаційну скаргу вказує на правильність висновків суду апеляційної інстанції, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

26 грудня 2011 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Укрспортбудінвест» було укладено договір оренди цілісного майнового комплексу з переробки товарної риби та продуктів тваринництва (далі - ЦМК), який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1.1 вказаного договору орендодавець зобов`язується передати у строкове, оплатне користування ЦМК, визначений у додатку № 1 до договору, а орендар зобов`язується прийняти ЦМК та сплачувати орендні платежі за користування ЦМК, відповідно до розділу 5 цього договору.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк оренди складає тридцять п`ять календарних місяців, які обчислюються з дати підписання сторонами акту приймання-передачі ЦМК.

Згідно з пунктів 5.1, 5.2 договору орендний платіж - це щомісячний платіж, який сплачується орендарем орендодавцю за користування ЦМК в період дії цього договору не пізніше, ніж до 20 числа кожного місяця. Факт оплати підтверджується актом прийняття оплати.

Сума орендного платежу складає за перші два місяці 20 000 грн, а за кожен наступний місяць оренди - 15 000,00 грн.

З квітня 2013 року ТОВ «Укрспортбудінвест» припинило сплачувати орендні платежі.

21 липня 2013 року позивач направив ТОВ «Укрспортбудінвест» повідомлення про розірвання договору оренди у порядку статті 782 ЦК України, яким окрім іншого, вимагав у триденний строк звільнити об`єкт оренди, повернувши його за актом приймання-передачі та погасити існуючу заборгованість у розмірі 60 000,00 грн.

Листом від 24 липня 2013 року ТОВ «Укрспортбудінвест» повідомило позивача про те, що вони не вбачають можливим погасити заборгованість, а також звільнити об`єкт оренди у зв`язку із тим, що їм стало відомо про те, що право власності за ОСОБА_1 на об`єкти нерухомості не зареєстроване у встановленому порядку, таким чином позивач, не будучи власником даного об`єкту, не має права передавати його в оренду, отже і стягувати орендні платежі, отже вони не вважають себе зобов`язаними сплачувати такі платежі. Також повідомляли, що вони вбачають за можливе повернути об`єкт оренди виключно законному власнику, право власності якого на ЦМК зареєстроване у встановленому порядку.

Під час апеляційного перегляду справи встановлено, що 29 січня 2009 року між ВАТ «Іванківрибсільгосп» та ОСОБА_1 було укладено у простій письмовій формі договір купівлі-продажу ЦМК ВАТ «Іванківрибсільгосп», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1.

Нотаріально вказаний договір не посвідчувався.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01 липня 2013 року у справі № Б8/129-11 про банкрутство ВАТ «Іванківрибсільгосп» за заявою ОСОБА_2 визнано безспірними його грошові вимоги у розмірі 1 077 778,00 грн, введено процедуру розпорядження майном ВАТ «Іванківрибсільгосп» та призначено арбітражного керуючого Тарасенка Т. П.

Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що 09 вересня 2011 року до Господарського суду Київської області звернувся ОСОБА_2 із заявою від 29 липня 2011 року б/№ про порушення справи про банкрутство боржника - ВАТ «Іванківрибсільгосп». В ухвалі зазначено, що на момент звернення кредитора до суду, кредитором заявлено вимоги до боржника на загальну суму 1 767 426,00 грн. Вказані вимоги кредитора до боржника ґрунтуються на договорах позики від 19 лютого 2008 року, який зареєстрований у реєстрі за № 1236 на суму 635 000,00 грн із терміном повернення вказаних коштів до 22 лютого 2008 року та від 01 березня 2008 року, який зареєстрований у реєстрі за № 1581 на суму 1 000 000,00 грн із терміном повернення вказаних коштів до 01 червня 2008 року.

26 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В. П. вчинено виконавчий напис № 7104 щодо стягнення з боржника на користь кредитора 635 000,00 грн основного боргу, 31 750,00 грн відсотків, нарахованих від суми договору, 16 002,00 грн трьох відсотків річних від простроченої суми боргу; 6 896 грн плати за вчинення виконавчого напису.

26 грудня 2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В. П. вчинено виконавчий напис № 7105 щодо стягнення з боржника на користь кредитора 1 000 000,00 грн основного боргу, 50 000,00 грн відсотків, нарахованих від суми договору, 17 000 грн трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, 10 778,00 грн плати за вчинення виконавчого напису.

В ухвалі Господарського суду Київської області від 01 липня 2013 року у справі № Б8/129-11 також вказано, що заочними рішеннями Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2012 року у справах № 2-389/12-1012 та № 2-433/12-1012 частково задоволено позовні вимоги ВАТ «Іванківрибсільгосп» та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26 грудня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 7105, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В. П. на договорі позики від 01 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Іванківрибсільгосп», посвідченому державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т. П. та зареєстрованому у реєстрі за № 1581 про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 1 077 778,00 грн з моменту його вчинення; визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 26 грудня 2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 7104, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Авдієнком В. П. на договорі позики від 19 лютого 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Іванківрибсільгосп», посвідченому державним нотаріусом Іванківської районної державної нотаріальної контори Воробей Т. П. та зареєстрованому в реєстрі за № 1236 про стягнення на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 689 648,00 грн з моменту його вчинення.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 25 червня 2013 року у справі № 2-389/12-1012 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Іванківського районного суду Київської області від 05 грудня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено ВАТ «Іванківрибсільгосп» у задоволенні позову до ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним та визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

За вказаних обставин, апеляційним судом зроблено висновок про те, що спір у даній справі порушує права та інтереси ОСОБА_2 , оскільки визнання за ОСОБА_1 права власності на спірні нежитлові будівлі і споруди, які належали ВАТ «Іванківрибсільгосп», унеможливлюють їх включення до складу ліквідаційної маси та задоволення вимог ініціюючого кредитора ВАТ «Іванківрибсільгосп» - ОСОБА_2

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з положеннями частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Звертаючись до суду з позовом, заявник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

Враховуючи, що договір купівлі-продажу ЦМК ВАТ «Іванківрибсільгосп» від 29 січня 2009 року був укладений між ОСОБА_1 та ВАТ «Іванківрибсільгосп», проте, позивач позовні вимоги до ВАТ «Іванківрибсільгосп» не заявляв, не звертався до суду з клопотанням про залучення до участі у справі як співвідповідача ВАТ «Іванківрибсільгосп», а також беручи до уваги те, що позивачем не надано доказів, які б вказували на те, що ТОВ «Укрспортбудінвест» порушено, не визнано чи оспорено його права, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.

Апеляційний суд, ухвалюючи нове рішення у справі, правильно вказав на те, що договір купівлі-продажу ЦМК підлягав нотаріальному посвідченню та державній реєстрації та те, що позивач належних доказів на підтвердження ухилення ВАТ «Іванківрибсільгосп» від нотаріального посвідчення договору суду не надав, а тому спірний договір не може бути визнаний дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України, а також правильно взяв до уваги те, що вирішення спору за відсутності належного відповідача є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Також апеляційним судом правильно враховано те, що спір у даній справі стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , оскільки визнання за ОСОБА_1 права власності на спірні нежитлові будівлі і споруди, які належали ВАТ «Іванківрибсільгосп» унеможливлюють включення вказаних будівель і споруд до складу ліквідаційної маси та задоволення вимог ініціюючого кредитора ВАТ «Іванківрибсільгосп» - Капишона В.Г.

Таким чином, апеляційним судом при вирішенні справи правильно застосовано норми матеріального права на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами, виходячи із змісту заявлених позовних вимог.

Доводи заявника про те, що приймаючи до розгляду справу, місцевий та апеляційний суд не врахували, що даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства є безпідставними, так як ВАТ «Іванківрибсільгосп» не було стороною у цій справі, а залишення без задоволення позовних вимог позивача не впливає на результати розгляду справи про банкрутство ВАТ «Іванківрибсільгосп» чи проведення ліквідаційної процедури.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Апеляційний суд відповідно до вимог статті 367 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 .

За правилами частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 415, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспортбудінвест» залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. С. Висоцька

СуддіА. І. Грушицький

А. А. Калараш І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська