Справа № 128/3407/19

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
18 червня 2020 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участю секретаря Москвичової О.Р.,
у відсутність учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , підписаною представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу,
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що 25.05.2017 між ним та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 70 918,47 гривень, які станом на день підписання договору були еквівалентні 2 700 доларам США.
Особливістю даного Договору є умови повернення грошових коштів відповідачем. Так, якщо на момент повернення грошових коштів відповідачем курс долара США по відношенню до гривні України не буде дорівнювати курсу вказаному в п. 2.1 Договору, сума грошових коштів в розмірі 70 918,47 гривень повертається наступним чином:в разі, якщо курс долара США буде нижче ніж визначено в п. 2.1 Договору, тобто 100 доларів США буде коштувати менше ніж 2 626,61 грн, відповідач повертає позивачу грошові кошти в розмірі 70 918,47 гривень; в разі, якщо курс долара США буде вище ніж визначено в п. 2.1 Договору, тобто 100 доларів США буде коштувати більше ніж 2 626,61 грн, відповідач повертає позивачу суму грошових коштів в гривнях України, яка має за офіційним курсом НБУ бути еквівалентною (дорівнювати) 2 700 доларам США.
За умовами пункту 2.2 Договору відповідач зобов`язувався повернути позивачу позичену суму грошових коштів, з урахуванням особливостей, передбачених пунктом 2.1.1 Договору, до 31.07.2017.
Однак у строк та в порядку, які встановлені Договором, по день звернення до суду позивачем із цим позовом отримані у позику грошові кошти відповідачем повернуті не були. На неодноразові звернення до відповідача про повернення грошових коштів, останній жодним чином не реагував, що свідчить про свідоме уникнення від виконання обов`язку, передбаченого Договором.
Як на дату звернення до суду із цим позовом, так і станом на 31.07.2017 - дату, яка була граничним строком (останнім днем платежу) для повернення грошових коштів, курс долара США по відношенню до гривні України був нижче ніж визначено у пункті 2.1 Договору. В зв`язку з цим та беручи до уваги умови Договору, позивач вважає, що відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти за умовами підпункту «а» пункту 2.1.1 Договору, тобто сума основного боргу відповідача складатиме 70 918,47 грн.
Враховуючи, що у відповідача перед позивачем існує грошове зобов`язання, яке в строки встановленні договором виконане не було, зважаючи на ст. 625 та ст. 1050 ЦК України, які гарантують захист майнових прав та інтересів позивача, існує необхідність застосувати до відповідача відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми на користь позивача та розрахувати три проценти річних від простроченої суми, а саме: за проміжок часу з 01.08.2017 по 20.12.2019. За період з 01.08.2017 по 31.12.2017 кількість прострочених днів становить 153 дні.В зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 153 (прострочених дні) х 3% : 100 : 365 (днів в році) = 891,82 грн. За період з 01.01.2018 по 31.12.2018 кількість прострочених днів становить 365 дні.В зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 365 (прострочених дня) х 3% : 100 : 365 (днів в році) = 2127,55 грн. За період з 01.01.2019 по 20.12.2019 кількість прострочених днів становить 354 дні.В зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 354 (прострочених дні) х 3% : 100 : 365 (днів в році) = 2063,43 грн.Таким чином, розмір трьох процентів річних від простроченої суми за вказані періоди часу разом становить: 891,82 грн (01.08.2017 - 31.12.2017) + 2127,55 грн (01.01.2018 -31.12.2018) + 2063,43 грн (01.01.2019 - 20.12.2019) = 5082,80 грн.
Відповідно, сума боргу відповідача перед позивачем складається з наступного: 70 918,47 грн - сума основного боргу, 5082,80 грн - три проценти річних, що разом складає 76 001,27 грн.
За вказаних обставин позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на свою користь суму боргу в розмірі 70 918 (сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 47 копійок, 5082 (п`ять тисяч вісімдесят дві) гривні 80 копійок - три процента річних, а також понесені ним судові витрати по справі.
Ухвалою судді від 26 грудня 2019 року в задоволенні заяви позивача по справі ОСОБА_1 , підписаної представником згідно з ордером Мельником Ю.М. про забезпечення позову було відмовлено (а.с. 25-26).
Ухвалою судді від 08 січня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 34-35).
В судове засідання 18.06.2020 учасники справи не з`явились.
Представник позивача ОСОБА_1 згідно з ордером Мельник Ю.М. попередньо подав через канцелярію суду письмове клопотання про розгляд справи без його присутності, в заяві також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, також просить стягнути судові витрати.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_3 неодноразово в судові засідання не з`являвся з невідомих причин, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , на адресу суду поверталися конверти з судовими повістками з відміткою на конвертах «за закінченням встановленого строку зберігання».
Крім того, у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач повідомлявся про дату, час та місце проведення судового розгляду по даній справі шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщувалось не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 повідомлялася про дату, час та місце проведення судового розгляду по даній справі в установленому законом порядку, однак в судові засідання жодного разу не з`явилась з невідомих суду причин. Заяв про розгляд справи у її відсутність або про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою представника позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши позицію представника позивача, викладену у письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що 25 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого позивач надав відповідачу у позику грошові кошти у розмірі 70 918,47 гривень, які станом на день підписання договору були еквівалентні 2 700 доларам США.
Сторони у пункті 2.1 Договору визначили, що підписанням Договору визначається факт передачі вказаних вище грошових коштів позивачем відповідачу та їх отримання останнім, в зв`язку з чим будь-яких інших документів, підтверджуючих факт передачі грошових коштів як-то розписки, акти і таке інше, сторони підписувати не будуть. У пункті 2.1.1 Договору визначено, що в разі, якщо на момент повернення грошових коштів відповідачем позивачу, курс долара США по відношенню до гривні України не буде дорівнювати курсу вказаному в п. 2.1 Договору, сума грошових коштів в розмірі 70 918,47 гривень повертається наступним чином:в разі, якщо курс долара США буде нижче ніж визначено в п. 2.1 Договору, тобто 100 доларів США буде коштувати менше ніж 2 626,61 грн, відповідач повертає позивачу грошові кошти в розмірі 70 918,47 гривень; в разі якщо курс долара США буде вище ніж визначено в п. 2.1 Договору, тобто 100 доларів США буде коштувати більше ніж 2 626,61 грн, відповідач повертає позивачу суму грошових коштів в гривнях України, яка має за офіційним курсом НБУ бути еквівалентною (дорівнювати) 2 700 доларам США.
За умовами пункту 2.2 Договору відповідач зобов`язувався повернути позивачу позичену суму грошових коштів у термін до 31 липня 2017 року, що підтверджується копією цього договору (а.с. 5).
Згідно з роздруківкою із офіційного сайту Національного банку України станом на 31 липня 2017 року (крайню дату повернення боргу за договором позики) 100 доларів США еквівалентно 2 591,56 грн (а.с. 12).
Згідно з роздруківкою із офіційного сайту Національного банку України станом на 24 грудня 2019 року (дату подання позову до суду) 100 доларів США еквівалентно 2 327,58 грн (а.с. 13).
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частинами 1, 2 статті 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Письмова форма договору позики від 25 травня 2017 року внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору позики, але й факту передання відповідачу ОСОБА_3 коштів в сумі 70 918,47 грн.
Наявність між сторонами позикових відносин підтверджується наявним у позивача оригіналом договору позики, який підтверджує як факт отримання боржником коштів за договором позики, так і зобов`язання відповідача повернути ці кошти позивачу.
Оскільки, як станом на 31 липня 2017 року - дату, яка була граничним строком (останнім днем платежу) для повернення грошових коштів, так і на дату звернення до суду із цим позовом - 24 грудня 2019 року, відповідач ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 у отримані в позику за договором від 25 травня 2017 року кошти не повернув, порушене право позивача підлягає судовому захисту.
Судом встановлено, що станом як на 31 липня 2017 року - дату, яка була граничним строком (останнім днем платежу) для повернення грошових коштів, так і на дату звернення до суду із цим позовом - 24 грудня 2019 року курс долара США по відношенню до гривні України згідно з наданими роздруківками був нижче ніж визначено у пункті 2.1 Договору. В зв`язку з цим та беручи до уваги умови Договору, відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти позивачу за умовами підпункту «а» пункту 2.1.1 Договору, тобто сума основного боргу відповідача, яка підлягає до стягнення, складає 70 918 (сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн 47 коп.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Враховуючи, що у відповідача ОСОБА_3 перед позивачем ОСОБА_1 існує грошове зобов`язання, яке в строки, встановлені договором, виконане не було, зважаючи на ст. 625 та ст. 1050 ЦК України, які гарантують захист майнових прав та інтересів позивача, до відповідача слід застосувати відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми за проміжок часу з 01.08.2017 по 20.12.2019, а саме: за період з 01.08.2017 по 31.12.2017 в сумі 891,82 грн (кількість прострочених днів становить 153 дні, в зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 153 (прострочених дні) х 3 (проценти) : 100 : 365 (днів в році) = 891,82 грн); за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 в сумі 2 127,55 грн (кількість прострочених днів становить 365 дні, в зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 365 (прострочених дня) х 3 (проценти) : 100 : 365 (днів в році) = 2127,55 грн); за період з 01.01.2019 по 20.12.2019 в сумі 2 063,43 грн (кількість прострочених днів становить 354 дні, в зв`язку з цим відповідальність відповідача перед позивачем за порушення грошового зобов`язання у вигляді сплати трьох процентів річних від простроченої суми становить: 70 918,47 грн (прострочена сума) х 354 (прострочених дні) х 3 (проценти) : 100 : 365 (днів в році) = 2 063,43 грн).
Таким чином, розмір трьох процентів річних від простроченої суми за вказані періоди часу разом становить: 891,82 грн (01.08.2017 - 31.12.2017) + 2 127,55 грн (01.01.2018 - 31.12.2018) + 2 063,43 грн (01.01.2019 - 20.12.2019) = 5 082 (п`ять тисяч вісімдесят дві) грн 80 коп.
Відповідно сума боргу відповідача ОСОБА_3 перед позивачем ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню, складається з: 70 918,47 грн - суми основного боргу, 5 082,80 грн - трьох процентів річних, що разом складає 76 001,27 грн.
У зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі судові витрати, які були понесені позивачем у зв`язку з розглядом даної справи на сплату судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. та на правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп., що підтверджено відповідними квитанціями (а.с. 1, 18), у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 202, 207, 625, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 , підписану представником згідно з ордером ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , про стягнення суми боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 , суму боргу в розмірі 70 918 (сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень 47 копійок та 5 082 (п`ять тисяч вісімдесят дві) гривні 80 копійок - три проценти річних, що в загальному складає 76 001 (сімдесят шість тисяч одна) грн 27 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб платників податків НОМЕР_2 ,в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. та кошти, витрачені на правничу допомогу, в сумі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп., що в загальному складає 6768 (шість тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з урахуванням п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до якого строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач:ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Дата ухвалення та підписання рішення 18.06.2020.

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська