Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання - Овсяннікова Т.М.

представник позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2 ,представник відповідача адвокат Зайцев М.П.

представники третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації Херсонської області до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Новотроїцької селищної ради, районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач орган опіки та піклування Новотроїцької РДА звернувся до суду із означеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 20 серпня 2019 року (протокол № 9) розглянуто питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з довготривалим ухилянням від виконання батьківських обов`язків, враховуючи наступне: мати - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає в АДРЕСА_1 (адреса реєстрації - АДРЕСА_2 , офіційно ніде не працює, дохід родини - державна соціальна допомога.

Батьком дітей у свідоцтвах про народження вказано ОСОБА_7 . Відповідно витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України реєстрація народження усіх дітей проведена відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (відомості про батька вказані зі слів матері).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 народила сина і у травні того ж року написала заяву про тимчасове влаштування новонародженого до будинку дитини через складне матеріальне становище та відсутність впорядкованого житла. За розпорядженням голови районної державної адміністрації від 14.05.2015 року №186 «Про тимчасове влаштування ОСОБА_6 до Будинку дитини» хлопчик перебував у державному закладі з 21 травня по 02 липня 2015 року. Забрала дитину у винаймане житлове помешкання.

26 жовтня 2017 року ОСОБА_2 написала заяву про тимчасове влаштування дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Будинку дитини у зв`язку з відсутністю власного житлового приміщення. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини Новотроїцької районної державної адміністрації 31 жовтня 2017 року (протокол № 14) прийнято одноголосне рішення сприяти у влаштуванні дітей до державного закладу. Медичних документів, необхідних для влаштування дітей до закладу, мати не надала. 02 листопада відмовилась від влаштування дітей до будинку дитини, написавши відповідну заяву.

07 листопада 2017 року діти родини ОСОБА_2 поставлені на облік служби у справах дітей районної державної адміністрації як такі, що перебувають у складних життєвих обставинах (підстави: акт обстеження умов проживання родини від 02 листопада 2017 року, рішення виконавчого комітету Новотроїцької селищної ради від 03 листопада (протокол № 216).

Сім`я ОСОБА_2 перебуває на обліку, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з грудня 2016 року. На момент взяття під соціальний супровід ОСОБА_2 проживала з біологічним батьком дітей ОСОБА_10 (нині покійний), у винайманому будинку по АДРЕСА_3 . Між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 постійно виникали сварки. ОСОБА_2 неодноразово зверталась до відділення поліції з скаргами про побиття. У ході неодноразових соціальних відвідувань родини підтверджено, що батьки зловживають алкоголем, вчиняють сварки,бійки. Співмешканець, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виганяє громадянку з будинку. З серпня 2017 року внутрішньосімейні конфлікти особливо загострилися: сварки,побиття майже щодня. У зв`язку з вищевказаним, ОСОБА_2 разом з дітьми дуже часто змінювала адресу проживання.

З моменту народження дітей ОСОБА_2 так і не навчилась самостійно вирішувати проблеми щодо їх догляду, лікування, утримання чи влаштування до дитячого садочка. ОСОБА_2 має низький виховний потенціал та здатність до засвоєння нового ( у минулому учениця Сиваської спеціальної ЗОШ-інтернат) тому рекомендації соціальних працівників не виконує, обурюється щодо прискіпливого відношення до себе. З родичами: сестра - ОСОБА_11 , бабуся - ОСОБА_12 , спільної мови не знаходить, порад не слухає, свариться. ОСОБА_2 є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування. Житла на праві власності чи користування немає. Новотроїцька селищна рада пропонувала ОСОБА_2 соціальне житло від якого остання відмовилась через сусідів, які їй не подобались. У винайманий будинок селищна рада надавала меблі (дитячі ліжка, шафу, тумбу). Взимку діти часто хворіли та перебували у дитячому відділенні. До лікарні приходили брудними.

19 грудня 2018 року ОСОБА_2 написала чергову заяву про тимчасове влаштування її дітей до державних закладів у зв`язку з відсутністю впорядкованого житла. Заява розглянута на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації 21 грудня 2018 року (протокол №16). Як наслідок: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 28 грудня 2018 року перебуває у Херсонському обласному Будинку дитини (розпорядження голови Новотроїцької районної державної адміністрації «Про тимчасове влаштування до комунального закладу «Херсонський обласний Будинок дитини» Херсонської обласної ради ОСОБА_5» від 22 грудня 2018 року №384); ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 27 грудня 2018 року перебував у «Новокаховському дитячому протитуберкульозному санаторії «Джерельце» Херсонської обласної ради» згідно путівки (влаштований до санаторію за сприяння центральної районної лікарні та служби у справах дітей районної державної адміністрації). Діти довезені до закладів працівниками служби у справах дітей за державні кошти та кошти Новотроїцької селищної ради. За час перебування дітей у закладах мати відвідувала їх двічі (19 січня та 27 лютого 2019 року).

19 квітня 2019 року до служби у справах дітей районної державної адміністрації надійшов лист комунального закладу «Новокаховський дитячий протитуберкульозний санаторій «Джерельце» Херсонської обласної ради» про закінчення терміну оздоровлення ОСОБА_6 . Того ж дня при перевірці умов проживання громадянки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) встановлено: санітарно-побутові умови проживання дещо покращились (у будинку не топлено, але досить чисто), продуктів харчування немає (у наявності: 2 пляшки олії,1 пачка пшеничної крупи), електромережа несправна, посуд брудний, соціальні виплати не переоформлено. Мати написала заяву, що на даний час дитину забрати не може, можливо поїде 25 квітня 2019 року, якщо заробить гроші. ОСОБА_2 було запропоновано звернутись у поліклініку щодо подовження терміну перебування хлопчика у санаторії, інакше він буде влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації дітей м. Херсон (клопотання служби у справах дітей районної державної адміністрації до служби у справах дітей обласної державної адміністрації від 19 квітня 2019 року № 01-26/164 щодо влаштування до центру соціально-психологічної реабілітації дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

22 квітня 2019 року ОСОБА_2 написала заяву до служби у справах дітей районної державної адміністрації з проханням надати дозвіл на повернення дітей із закладів у зв`язку з покращенням умов проживання. При повторній перевірці (24 квітня) суттєвих змін не відбулося: вставлено розетку та частково закрито дріт вимикача світла; у будинку дуже холодно - двері відчинено настіж, щоб прогріти помешкання (мати пояснила, що тепла не любить); пічне опалення відсутнє бо пошкоджено димохід; одягу по сезону для дітей обмаль; продукти харчування надані релігійною спільнотою (картоплі - 2 кг, цибулі - 3 кг, 6 півлітрових та 2 трьохлітрові банки закруток, 1 пачка пшеничної крупи, 1 пачка гречки, 2 пачки рису, 1 пачка цукру, 3 пачки борошна, 2 літрові пляшки олії, по банці консервованих - горошку, кукурудзи, квасолі, 5 пачок сухих супів). Соціальні виплати має намір оформити після повернення дітей додому. На роботу не ходила, втратила номер телефону бригадира. Після повернення сестрою 600 гривень буде їхати забирати дітей.

24 квітня 2019 року ОСОБА_2 була присутня на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації де розглядалось її звернення. Підчас засідання ОСОБА_2 реагувала на зауваження членів комісії неадекватно.

Оскільки ОСОБА_2 до дітей так і не поїхала, то 30 травня 2019 року ОСОБА_6 був переведений до центру соціально - психологічної реабілітації дітей м. Херсон.

Заклади в яких перебувають діти надали довідки про невідвідування їх матір`ю та просили розглянути питання про виконання нею батьківських обов`язків.

Новотроїцькою селищною радою та районним центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з матір`ю проводилась профілактично-роз`яснювальна робота щодо повернення дітей додому. Дане питання розглядалось на засіданні опікунської ради при виконавчому комітеті Новотроїцької селищної ради 13 серпня. ОСОБА_2 на засідання опікунської ради не з`явилась.

Враховуючи вище викладене орган опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації вважає за необхідне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , передати дітей для влаштування органу опіки та стягнути аліменти, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та підтвердила, що ситуація не змінилась. ОСОБА_2 дітей з січня по грудень 2019 року не відвідувала та не надавала у заклад де вони перебувають одяг, засоби для догляду, тощо. Крім того ОСОБА_2 не оформила матеріальну допомогу на дітей. Держава надала для неї житло від якого вона відмовилася та на даний час не має власного житла. На протязі всього часу ОСОБА_2 мала можливість усунути всі вказані вище перешкоди, звернутися до служби за дозволом та забрати своїх дітей, чого остання не зробила.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнала, та пояснила, що вона є одинокою матір`ю , біологічний батько дітей помер, ніхто з її родичів їй матеріально не допомагає, має житло, в якому створені умови для проживання її дітей, які вона могла створити, враховуючи її матеріальний стан, а саме: є дві кімнати, зроблено косметичний ремонт, залагоджені щілини у задній стінці будинку, дах не протікає, підключена електроенергія, але не відремонтоване водопостачання, однак воду має можливість набирати у сусідів, будинок може опалюватися пічним опаленням. З меблів: два ліжка, шафа для одягу,столи, електрична плитка для приготування їжі та холодильник, ванночка для купання дітей, невеликий запас продуктів. Діти забезпечені постільною білизною, іграшками, одягом в мінімальному, але достатньому обсязі.

В 2018 році вона перебувала в складних життєвим умовах та написала заяву про тимчасове влаштування її дітей до державних закладів. З 2019 року ситуація з житлом вирішилася та вона бажає забрати дітей та виховувати, однак служба у справах дітей чинить їй перешкоди у цьому. Не надає офіційного дозволу на це. Від житла, яке їй запропонували, відмовилася тому, що в ньому проживала родина ромської національності, вона не хотіла разом з ними проживати та воно було вкрай непридатне для проживання. Їй родичка надала більш придатне житло. Матеріальну допомогу не оформила у зв`язку з тим, що оригінали свідоцтв про народження перебували у службі у справах дітей, які їй не віддавали, без них не оформляли. Дітей відвідувала 5-6 разів, речі та продукти привозила, однак їх не приймали від неї. Просила в задоволенні позову відмовити.

Представники третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні, надали пояснення аналогічні представнику РДА .

Свідок ОСОБА_15 суду показала, що вона знає ОСОБА_2 , яка на даний час працює на польових роботах, живе на квартирі, зробила там пічне опалення, поклеїла шпалери та бажає виховувати своїх дітей.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що вона є двоюрідною сестрою нині покійного ОСОБА_10 , біологічного батька дітей. З ОСОБА_2 перебуває в напружених стосунках. Їй відомо, що ОСОБА_2 проживає на квартирі, де відремонтувала дах який протікав, поклеїла шпалери, ходить працювати на поле, деякі старання проявляються, але не на повну силу. Дитячий одяг є, але він вже малий на дітей. Має в будинку холодильник, електроплитку, вугілля не було, запаслася дровами, води у дворі не має, бере у сусідки. Про те, що вона могла отримати допомогу не знала. Бабуся возила дітям одяг у санаторій, однак його там не взяли, повідомили що не можна. ОСОБА_2 піклувалася про здоров`я дітей, робила їм щеплення, неодноразово лікувала їх у стаціонарі. У зв`язку з тим, що у 2018 році у неї виникли складнощі, тимчасово влаштувала дітей до державного закладу, наразі бажає самостійно виховувати дітей.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що наразі ОСОБА_2 створила належні умови для проживання дітей. Проживає у будинку своєї знайомої де зробила косметичний ремонт, наявні меблі, постіль, дитячий одяг, холодильник, електроплита, дрова для опалення, воду бере у сусідки, ходить на заробітки на поле. ОСОБА_2 бажає виховувати своїх дітей самостійно.

Суд, вислухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, дослідивши та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтв про народження батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дітей на підставі ст.135 ч.1 СК України вказано ОСОБА_7 (а.с.9).

Згідно актів обстеження умов проживання у будинку більш менш прибрано, дуже холодно - двері відчинено настіж, пічне опалення відсутнє бо пошкоджено димохід, посуд брудний, одягу по сезону для дітей обмаль, продукти харчування надані релігійною спільнотою. Соціальні виплати має намір оформити після повернення дітей додому. На роботу не ходить (а.с.14-15).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 14.05.2020 року ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_3 , будинок перебуває в аварійному стані, водопостачання відсутнє, пічне опалення, є електрокамін, підлога відсутня, є килими, меблів обмаль, є електроплитка, електрочайник, холодильник вимкнений (а.с.139).

Згідно акту про невідвідування малолітньої ОСОБА_5 від 19.08.2019 року громадянка ОСОБА_2 за час перебування малолітньої ОСОБА_5 в їх закладі з 28.12.2018 року по теперішній час, відвідала дитину двічі 22.01.2019 року та 12.02.2019 року, після цього мати та рідні станом здоров`я та долею дитини не цікавилися, участі у вихованні не приймають, допомоги не надають.

Відповідно до довідки КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 19.08.2019 року, за час перебування у закладі малолітнього ОСОБА_6 з 30.05.2019 року по теперішній час, родичі дитини жодного разу не відвідували та не телефонували (а.с.24).

З відповіді КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» від 21.02.2020 року встановлено, що ОСОБА_2 відвідувала малолітнього ОСОБА_6 два рази 27.12.2019 року та 28.12.2019 року (а.с.142).

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новотроїцької РДА Херсонської області від 28.08.2019 року №01-26-2392 вбачається доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.6-7).

Дані відносини відносяться до цивільних, сімейних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 55, 58-60, 292 ЦК України; ст.150,155. 164 - 166, 180,181, 243, 249 Сімейного Кодексу України; п. 7, 15,16 Постанови ПВС України " Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, відповідно до яких позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківський обов`язок по вихованню дітей і ухиляються від його виконання.

Згідно з ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна зі сторін повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається.

Вирішуючи питання про позбавлення батьківських прав в судовому засіданні слід встановити факт винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею батьківськими обов`язками, а саме, відповідач не займається вихованням, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує медичним доглядом, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню дітьми загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання дітьми освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності суд розцінює як ухилення відповідача від виховання дітей. Така поведінка відповідача свідчить про те, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, це є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови ВИННОЇ поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовими рішеннями, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Під час розгляду справи позивачем та третіми особами заявлено,що відповідачка ОСОБА_2 умисно не забирає дітей з дитячого закладу,не оформлює документи на їх утримання, зароблені кошти витрачає на свої потреби, від запропонованого соціального житла відмовляється, що призвело до неможливості надати дозвіл на забирання дітей в сім`ю, однак доказів цим ствердженням суду не надали.

За таких обставин у суду не має підстав вважати доведеним, що відповідач ОСОБА_2 умисно ухилилася від виховання дітей. З наданих суду доказів, які суд дослідив, вбачається, що мати і діти опинилися в тяжких життєвих умовах та потребують реальної допомоги з боку органів місцевої влади, які мають і повинні її надавати.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ,268 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог органу опіки та піклування Новотроїцької районної державної адміністрації Херсонської області до ОСОБА_2 , треті особи: орган опіки та піклування Новотроїцької селищної ради, районний центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення його вступної та резолютивної частини шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 17.06.2020 року.

Суддя О.В. Тимченко