справа № 278/1275/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О. за участю секретаря Фурман О.А., розглянув цивільну справу за заявою представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заінтересована особа - Озерянківська сільська рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту родинних відносин,

В С Т А Н О В И В :

Направленою заявою представник заявника просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_3 та заявником, ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви вказує, що нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на таку спадщину у зв`язку з неможливістю встановлення родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явились. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі заявника, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи направив на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити без його участі, заяву підтримав у повному обсязі.

Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні її фактичні обставини та відповідно ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2019 року (а.с 7).

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 12.01.1939 року уклали шлюб. Дружині після укладення шлюбу присвоєно прізвище " ОСОБА_6 " (а.с. 9).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_7 (а.с. 11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб №4 від 16.07.2019 року 04.08.1965 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено шлюб, після якого ОСОБА_7 змінила прізвище на " ОСОБА_9 " (зворот а.с. 12).

Подружнє життя між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 не склалося, у зв`язку з чим останні розірвали шлюб. Свідоцтво про розірвання даного шлюбу не зберіглося.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану №2 від 07.03.2020 року актовий запис про розірвання такого шлюбу не виявлено (а.с. 14).

Після розлучення 18.10.1947 року ОСОБА_10 одружилася з ОСОБА_11 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №3 від 11.02.2020 року (зворот а.с. 12).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_12 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №2 від 04.02.2020 року. В такому витязі у графі "відомості про матір" ОСОБА_12 зазначено " ОСОБА_13 " (а.с. 13).

Відповідно до експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз Національної академії наук України №056/412-м-2 від 18.02.2020 року особові імена " ОСОБА_14 ", " ОСОБА_15 ", " ОСОБА_16 ", а також імена по батькові " ОСОБА_17 ", " ОСОБА_18 ", " ОСОБА_19 " попри розбіжності у документах є ідентичними, які виникли внаслідок фіксації в офіційних документах розмовного варіанта особових імен " ОСОБА_14 " та " ОСОБА_17 " (а.с. 17).

З огляду на зазначене, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_12 є рідними сестрами по матері.

20.05.1977 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_20 був укладений шлюб, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №9 від 04.02.2020 року. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище " ОСОБА_21 " (а.с. 13).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану №5 від 04.02.2020 року (зворот а.с. 14).

Таким чином, ОСОБА_3 є рідним племінником позивача ОСОБА_1 .

Житомирською державною нотаріальною конторою за заявою позивача було відкрито спадкову справу до майна померлого ОСОБА_3 № 496/2019.

Постановою Житомирської державної нотаріальної контори №650/02-31 від 16.03.2020 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з відсутністю доказів родинних стосунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 18-19).

Правовідносини, що склались між сторонами в даній справі, врегульовані наступними положеннями норм матеріального закону.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78, ст. 81 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Крім того, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України встановлено, що у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.05.2020 року у справі роз`єднано вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в самостійні провадження.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дають підстави суду для задоволення заяви, адже як з`ясовано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є рідними тіткою та племінником.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) є рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлене 12 червня 2020 року.

На час дії карантину строк на оскарження рішення зупиняється.

Суддя Є.О. Грубіян