ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Чернівці

справа № 716/644/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Владичана А.І., Кулянди М.І.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» Сторонянського Олега Зіновійовича

учасники справи

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина»

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 травня 2020 року, головуючий у першій інстанції ОСОБА_2 ,

встановила:

ОСОБА_1 у травні 2020 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Просив визнати недійсним договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) від 28 серпня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484.

Ухвалою Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання договору оренди земельної ділянки від 28 серпня 2018 року недійсним.

Справа №716/644/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_2

Провадження №22-ц/822/562/20 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Коропчук І.І. в апеляційній скарзі просить ухвалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 травня 2020 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до Заставнівського районного суду Чернівецької області, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що предмет позову у даній справі не є тотожним із предметом позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Посилається на те, що предметом спору у даній справі є договір між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) від 28 серпня 2018 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Натомість позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним не стосувалися наведеного договору, не містили зазначення дати вчинення правочину та реєстраційного номеру.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України та послався на наявність рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 4 березня 2020 року у справі за ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам ухвала Заставнівського районного суду Чернівецької області від 7 травня 2020 року відповідає.

За змістом ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, подруге, властивістю судового рішення, яке набрало законної сили (стаття 273 ЦПК України).

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

За змістом частини першої статті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Одним із аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata).

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є визнання недійсним договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) від 28 серпня 2018 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначалося, укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки за відсутності волевиявлення ОСОБА_1 , із перевищенням ОСОБА_3 повноважень, особою, яка не мала повноважень, надання ОСОБА_1 довіреності ОСОБА_3 від 26 липня 2018 року для отримання дивідендів на земельну частку пай згідно державного акту серія 174752, виданого 4 червня 2007 року.

Встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 4 березня 2020 року у позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним відмовлено.

Зі змісту рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 4 березня 2020 року підставою позову ОСОБА_1 є укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_3 , яка діяла на підставі доручення, договору оренди земельної ділянки із перевищенням ОСОБА_3 своїх повноважень, не надання ОСОБА_1 повноважень ОСОБА_3 на вчинення договору оренди землі, необізнаності ОСОБА_1 про укладення правочину.

З приєднаного до матеріалів справи позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним вбачається, що предметом позову є визнання договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) недійсним.

Підставою наведеного позову є укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_3 від імені ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки за відсутності волевиявлення ОСОБА_1 із перевищенням ОСОБА_3 повноважень, особою, яка не мала повноважень, надання ОСОБА_1 довіреності ОСОБА_3 від 26 липня 2018 року для отримання дивідендів на земельну частку пай згідно державного акту серія 174752, виданого 4 червня 2007 року.

Водночас ОСОБА_1 просив витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» оригінал договору між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040).

Отже, спірні правовідносини у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним є тотожними правовідносинам у справі, яка переглядається, суб`єкти, предмети та підстави двох позовів є тотожними, відмінність полягає лише у позовній вимозі ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним.

Водночас участь у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ОСОБА_3 не змінює складу сторін спору.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 188 ЦПК похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Позовна заява ОСОБА_1 не містить зазначення підстав позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним.

Отже, позовна вимога ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним є похідною, тобто вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) від 28 серпня 2018 року стало підставою прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484.

Тому вирішення позовної вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним залежить від вирішення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

Разом з тим судом першої інстанції не вирішено питання про відмову у відкритті провадження у справі за позовною вимогою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» про визнання рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 44249484 недійсним.

Не заслуговують на увагу посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на відмінність предметів позову за обставин, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним не стосувалися наведеного договору, не містили зазначення дати вчинення правочину та реєстраційного номеру.

Так, неточність у формулюванні позовних вимог у такому випадку не змінює змісту спірних правовідносин та не свідчить про нетотожність відповідних елементів спору.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність передбаченої пунктом 2 частини першої статті 186 ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Буковина» та ОСОБА_1 про визнання договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:002:0040) від 28 серпня 2018 року.

На підставі ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Увалу Заставнівського районного суду Чернівецької області від 07 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 16 червня 2020 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

А.І. Владичан

М.І. Кулянда