Справа № 953/9490/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Садовського К.С.,

за участю секретаря - Ворончук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

16.06.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду м. Харкова з заявою, в якій просить встановити факт смерті її матері громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Луганська область, Попаснянський район, село Борщевате, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Іванівка, Антрацитівський район, Луганської області.

В обґрунтування своїх доводів заявник вказує, що померла ОСОБА_2 є її матір`ю, яка станом на час смерті була зареєстрована у АДРЕСА_1 . 09.12.2019 р. складено відповідний актовий запис про смерть № 90, видане свідоцтво про смерть, в якому вказане місце смерті ОСОБА_2 : «Луганська Народна Республіка, Антрацитівський район, смт Іванівка», що розташоване на тимчасово окупованій території, непідконтрольній державній владі України. Встановлення факту смерті померлої ОСОБА_2 в судовому порядку для заявника є необхідним для подальшої належної реєстрації вказаного факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про смерть, згідно до вимог чинного законодавства України.

В судове засідання заявниця не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, повнюстю підтримуючи подану нею заяву про встановлення факту смерті її матері.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що заперечень стосовно заяви не мають, просить справу розглядати без їх участі.

Суд, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до положень частини 2 статті 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Положення частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачають, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті в певний час або про оголошення її померлою.

Форма лікарського свідоцтва про смерть, що видається закладами охорони здоров`я або судово-медичною установою та вимоги і підстави його заповнення встановлені Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545.

Зокрема, Інструкцією серед іншого встановлено, що: лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і записів у медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації і результату розтину (пункт 2.2.) ; у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину (пункт 2.3.); забороняється видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, без особистого встановлення лікарем факту смерті. У виняткових випадках свідоцтво про смерть може бути видано лікарем, який встановив смерть тільки на підставі огляду трупа (при відсутності ознак або підозри на насильницьку смерть) та даних медичної документації про наявність у померлого при житті хвороб, які в своєму перебігу могли призвести до настання смерті (пункт 2.4.).

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту смерті або на підставі лікарського свідоцтва про смерть, або на підставі рішення суду. При цьому видача лікарського свідоцтва про смерть заочно, тобто без встановлення лікарем факту смерті, забороняється.

Як вбачається з паспортних даних заявника ОСОБА_1 , її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до території Київського району м. Харкова (а.с.4-5).

Згідно наданих до суду доказів, ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_2 , а саме: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 14.10.1960 року, з якого вбачається, що її матір`ю є ОСОБА_4 (а.с. 8) та копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 20.08.1982 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 після укладення шлюбу з ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 » (а.с. 9).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_3 , виданого Київським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській обл. ІНФОРМАЦІЯ_3 р., громадянка України ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Іванівка Антрацитівського району Луганської обл. (а.с. 4-5).

Згідно наданих до суду доказів, ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Іванівка Антрацитівського району Луганської області померла матір заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що мається свідоцтво про смерть НОМЕР_4 , видане 09.12.2019 р. виконкомом Іванівської селищної ради Антрацитівського району ЛНР (а.с. 7), та лікарське свідоцтво про смерть № 113 від 03.12.2019 року, згідно з яким причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 є хронічна недостатність кровообігу, хронічна ішемічна хвороба серця, кардіосклероз, мозкового кровообігу (а.с. 10).

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 грудня 2019, судом було досліджено надані заявником докази: фото з місця поховання із зазначенням дати народження ІНФОРМАЦІЯ_5 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 (а.с. 10)

Кабінетом Міністрів України 7 листопада 2014 р. була прийнята постанова № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», пунктом 3 якої встановлено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації мають забезпечити до 1 грудня 2014 р. переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 247/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Донецької області» відділи державної реєстрації актів цивільного стану Донецької області, що знаходилися на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на підконтрольну Україні територію, але бланки суворої звітності вивезені не були, у зв`язку з чим, видані на цій території після 01 грудня 2014 року документи про державну реєстрацію актів цивільного стану не є документами територіальних органів Міністерства юстиції України.

Враховуючи викладене, надане заявником свідоцтво про смерть є незаконним і не створює правових наслідків.

Заявник є дочкою померлої та має намір зареєструвати смерть ОСОБА_2 у передбаченому законодавством України порядку, але відсутність належно оформленого свідоцтва про смерть чинить їй перешкоди у цьому.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт.Іванівка Антрацитівського району Луганської області ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла та її було поховано. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті її матері.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 76- 81, 259, 264-265, 293-294, 315, 317, 319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , що народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження: Україна, Луганська область, Попаснянський район, село Борщевате, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у смт Іванівка Антрацитівського району Луганської області.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)».

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано із врахуванням приписів Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)». У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса місця реєстрації та мешкання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) розташований за адресою: м. Харків, вул. Сумська, б.61.

Повне судове рішення складено 17.06.2020 року.

Суддя: