Тарутинський районний суд Одеської області
____________________________________________________________________________________
Справа № 514/798/20
Провадження по справі № 6/514/22/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Тончевої Н. М. .

при секретарі Образенко Т.М.

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міндової Тетяни Іллівни погоджене із начальником Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мажар Ольгою Іванівною про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа,-

В С Т А Н О В И В:

До Тарутинського районного суду Одеської області звернулась старший державний виконавець Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міндова Т.І. з поданням погодженим із начальником Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мажар О.І., в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою №Ф-199-У від 19 листопада 2018 року про стягнення боргу в розмірі 15819 гривень 54 копійки.

В обґрунтування зазначеного подання заявниця зазначила, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №59798377, з виконання вимоги №Ф-199-У від 19 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 15819 гривень 54 копійки.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: до державних установ направлено запити щодо виявлення майна зареєстрованого за боржником та чи отримує він доходи.

Згідно інформації наданої на запити, боржник не працює, пенсію не отримує, не має транспортний засіб.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника.

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не з`явився.

Таким чином, вимога про стягнення боргу на теперішній час не виконана, а тому вказане стало підставою для звернення державного виконавця з поданням до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Старший державний виконавець Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міндова Т.І. до судового засідання не з`явилась, на адресу суду надійшла її заява, в якій вона просить розглянути зазначене подання без представника відділу.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що у відділі ДВС перебуває виконавче провадження №59798377, з виконання вимоги №Ф-199-У від 19 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 15819 гривень 54 копійки.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в будинку АДРЕСА_1 .

Державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито заходи примусового виконання рішення, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: до державних установ направлено запити щодо виявлення майна зареєстрованого за боржником та чи отримує він доходи.

Згідно інформації наданої на запити, боржник не працює, пенсію не отримує, не має транспортний засіб.

Накладено арешт на рухоме та нерухоме майно боржника.

На виклики державного виконавця боржник ОСОБА_1 не з`явився.

Вимога №Ф-199-У від 19 листопада 2018 року про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 15819 гривень 54 копійки на теперішній час не виконана.

Відповідно до ч.1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення (ч.3 ст. 441 ЦПК України).

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України „Про виконавче провадження".

Пунктом 19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Положеннями пункту 5 частини 1 статті 6 Закону „Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Пунктом 8 статті 19 Закону України „Про державну прикордонну службу України" встановлено, що на Державну прикордонну службу відповідно до визначених законом завдань покладається, зокрема, запобігання та недопущення перетинання державного кордону України особами, яким згідно із законодавством не дозволяється в`їзд в Україну або яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у тому числі згідно з дорученнями правоохоронних органів, постановами державного виконавця; розшук у пунктах пропуску через державний кордон та у контрольних пунктах в`їзду - виїзду осіб, які переховуються від органів досудового розслідування та суду, ухиляються від відбуття кримінальних покарань; виконання в установленому порядку інших доручень правоохоронних та уповноважених законом державних органів, у тому числі доручень митних органів щодо інформування митних органів про факт наміру перетинання державного кордону України особами, стосовно яких митними органами було виявлено порушення митних правил.

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що державним виконавцем надано докази, які свідчать про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а тому вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання є обґрунтованим, та таким що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючить ст.ст. 354, 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання старшого державного виконавця Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міндової Тетяни Іллівни погоджене із начальником Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Мажар Ольгою Іванівною про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого в будинку АДРЕСА_1 до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого провадження.

Копію ухвали суду направити адміністрації Державної Прикордонної Служби України, для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Тончева