справа № 2-3555/11 головуючий у суді І інстанції Пономаренко Н.В.
провадження № 22-ц/824/3913/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» про видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ТОВ «Мегаінвест Сервіс»звернувся до суду з заявою та з урахуванням уточнень, просив видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-3555/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості на підставі заочного рішення від 21 жовтня 2011 року з урахуванням ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року та ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року (стягувач: ТОВ «Мегаінвест Сервіс», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 ).

Заява обґрунтована тим, що 21 грудня 2011 року Шевченківським районним судом міста Києва був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 2 від 20 серпня 2008 року в розмірі 161 396,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 286 524 грн. 65 коп. На підставі вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження, в якому стягувачем було ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», а боржниками - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання рішення суду від 21 жовтня 2011 року - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Мегаінвест Сервіс». Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду 10 вересня 2019 року, поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання в даній цивільній справі. Разом з тим, заявник зазначає, що оригінал виконавчого листа від 08 червня 2012 року втрачено, а тому у ТОВ «Мегаінвест Сервіс» виникла необхідність в отриманні дубліката виконавчого листа з метою пред`явлення його до примусового виконання.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року заяву ТОВ «Мегаінвест Сервіс» задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права та прийняти нове рішення про відмову у видачі дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що предметом доказування при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа є встановлення факту втрати оригіналу такого виконавчого листа та докази, якими обґрунтовано таку втрату. Як свідчать матеріали справи та не оскаржується заявником та первинним кредитором у справі, після пред`явлення виконавчого листа до виконання, оригінал виконавчого листа разом з копією постанови про закриття виконавчого провадження було повернуто на адресу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». При цьому, доказів неотримання оригіналу виконавчого листа первинним кредитором у справі суду надано не було. Первинний кредитор, отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження, мав можливість контролювати стан виконавчого провадження та вчасно дізнатися про винесення постанови про закриття виконавчого провадження та зобов`язаний був контролювати отримання оригіналу виконавчого листа у справі. Відсутність оригіналів виконавчих листів у первинного кредитора нічим не підтверджена та не є поважною причиною для видачі дубліката виконавчого листа, оскільки не пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення дій, пов`язаних з отриманням оригіналів виконавчих листів після їх повернення органами ДВС.

У відзиві на апеляційну скаргу, який поданий у встановлений апеляційним судом строк, ТОВ «Мегаінвест Сервіс» вказує на те, що виконавчий лист було втрачено внаслідок недбалого ставлення ДВС Шевченківського району, а не з вини заявника або стягувача. Новий стягувач надав усі можливі докази на підтвердження факту втрати оригіналу виконавчого листа. Оскаржувана ухвала була постановлена з урахуванням постанови Верховного Суду від 11 березня 2019 року у справі № 554/8230/17. Рішення суду у справі № 2-3555/11 залишається невиконаним з 2011 року, відповідно, протягом дев`яти років апелянти уникають відповідальності та не виконують рішення суду. Заявник може виконати рішення суду лише за допомогою виконавчого листа.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що підстав, які унеможливлюють чи перешкоджають видачі дубліката виконавчого листа у судовому засіданні не встановлено, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не закінчився.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2011 року стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 2 від 20 серпня 2008 року в розмірі 161 396,61 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 1 286 524 грн. 65 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір в розмірі 1 700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. (а.с.6, Т.3).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 жовтня 2018 року замінено сторону виконавчого провадження (стягувача) з примусового виконання рішення суду від 21 жовтня 2011 року - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - ТОВ «Мегаінвест Сервіс» (а.с.168-171, Т.1).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 01 квітня 2019 року замінено сторону виконавчого провадження (боржників) з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-3555/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості, а саме: замінено боржника ОСОБА_6 - на правонаступників (спадкоємців) ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.82, 87-91, Т.2).

Згідно з листом Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві № дв/32 від 08 лютого 2019 року до Шевченківського відділу ДВС 03 червня 2013 року повторно надійшов виконавчий лист № 2-3555/11 від 08 червня 2012 року, виданий Шевченківським районним судом міста Києва, у зв`язку з чим державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 38281488 від 05 червня 2013 року. Цього ж дня, державним виконавцем Козловським Г.В. винесено постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошено заборону про його відчуження. У зв`язку із відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення, державним виконавцем на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, копію та оригінал якого було направлено на адресу стягувача. Повторно на виконання до відділу виконавчий лист Шевченківського районного суду міста Києва від 08 червня 2012 №2-3555/11 не надходив (а.с.24, Т.2).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, заяву ТОВ «Мегаінвест Сервіс», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа задоволено частково. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі № 2-3555/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості (а.с.124-127, 182-186, Т.2).

Згідно з листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» вх. № 114/5-160675 від 02 серпня 2019 року оригінал виконавчого листа від 08 червня 2012 року по справі № 2-3555/11 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутній (а.с.204, Т.2).

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положення пункту 18 частини першої статті 293 ЦПК України у взаємозв`язку зі статтею 129 Конституції України (про апеляційне оскарження ухвал суду) зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, відповідно до §§ 51-53 рішення ЄСПЛ у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15 жовтня 2009 року (заява № 40450/04) право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Відповідно до положень п. 17.4 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог ст. 3, 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист суду, як виконавчий документ, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Зазначений строк обчислюється з наступного дня після набрання законної сили рішенням суду, на яке видано такий виконавчий лист.

Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 червня 2019 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року, встановлено, що виконавчий лист, виданий у даній справі, перебував на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві. У зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можливо було б звернути стягнення, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, копію та оригінал якого було направлено на адресу стягувача.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з листом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» від 02 серпня 2019 року оригінал виконавчого листа від 08 червня 2012 року по справі № 2-3555/11 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» відсутній.

Встановивши, що заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2011 року про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у тому числі, з ОСОБА_6 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не виконано, виданий судом на підставі цього рішення виконавчий лист на виконанні не перебуває, заборгованість не погашена, а оригінал виконавчого листа втрачено, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в матеріалах справи належних доказів, які підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа, відсутність доказів неотримання виконавчого листа первинним кредитором у справі, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа.

Так, оригінал виконавчого листа був направлений Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ стягувачу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», тобто, не перебуває на виконанні в державній виконавчій службі. При цьому, оригінал виконавчого листа у самого стягувача відсутній. Вказані обставини правонаступниками боржника не спростовані.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що повернення виконавчого документу стягувачу та відсутність зазначеного документа в особи, якій він був повернутий свідчить про втрату такого документу.

При постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції дотримано норми процесуального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, що у відповідності до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 11 червня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.