Справа № 541/146/20
Провадження № 2/541/426/2020
У Х В А Л А

18 червня 2020 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Калініченко Л.О.

при підготовчому судовому розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Райагропостач» про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, третя особа: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович,

в с т а н о в и в :

Під час перебування в провадженні Миргородського міськрайонного суду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Райагропостач» про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, третя особа: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович, було з`ясовано, що ОСОБА_3 - співвласник та директор Приватного підприємства «Райагропостач», що є відповідачем по вищезазначеній справі, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка працює на посаді секретаря судового засідання Миргородського міськрайонного суду Полтавської області.

Суддею головуючим по справі було заявлено собі самовідвід з метою уникнення в учасників процесу після винесення рішення у справі, сумнівів щодо її необ`єктивності та неупередженості.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернов С.І. та представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пугач С.В. вважали, що за вказаних підстав самовідвід судді головуючого по справі підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ч.1, ч.2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо…є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

З положень, викладених в пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», вбачається, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Право учасників процесу на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Визначаючи, чи є суд незалежним, Європейський суд з прав людини звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватися навіть гіпотетичної можливості впливу на суд. Існування самої лише можливості зовнішнього впливу на суд Європейський суд з прав людини іноді визнає достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (справи «Бєлілос проти Швейцарії» та «Очолан проти Туреччини») і застерігає, що навіть самі лише сумніви «розсудливого спостерігача» в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянами права на справедливий суд (справи «Ферантелі та Сантанджело проти Італії», «Хаусчілд проти Данії» та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Згідно п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах «розсудливого спостерігача». В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

За викладених обставин, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду справи безстороннім судом та запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та упередженості в розгляді вказаної справи, приходжу до висновку про наявність достатніх підстав, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді у разі винесення рішення по справі на користь будь-якої із сторін, а також законності постановленого судового рішення у справі, тому вважаю, що заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 39,40 41, 259, 260 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву про самовідвід судді Андрущенко-Луценко С.В. при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Райагропостач» про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу, третя особа: приватний нотаріус Миргородського міського нотаріального округу Пазинич Руслан Вікторович, - задовольнити.

Справу передати керівнику апарату Миргородського міськрайонного суду для вирішення питання щодо її подальшого авторозподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С. В. Андрущенко-Луценко