Дата документу 09.06.2020 Справа № 554/3205/20
Провадження № 2-к/554/1/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 ; Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), про визнання в Україні рішення іноземного суду, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання заявника ОСОБА_1 про визнання в Україні рішення іноземного суду у справах сім`ї Тель-Авівського округу держави Ізраїль № 025483/01, що набрало законної сили 20.12.2001 р. про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований за № 1562 від 10.09.1997 р.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 10.09.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (прізвище після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 ) було укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №1562. Рішенням Суду у справах сім`ї Тель-Авівського округу у справі №025483/01 вищевказаний шлюб розірвано з дати ухвалення рішення. Рішення суду набрало законної сили 20 грудня 2001 року (запис у тексті рішення «від сьогодні члени подружжя є розлученими»), окрім того рішення видано заявнику 20.11.2019 року. Разом із тим, сторони були присутні у судовому засіданні особисто або через їх представників та заява про розірвання шлюбу була подана за взаємною згодою, про що зазначено у самому тексті, а отже, сторони не були позбавлені можливості взяти участь у розгляді даної справи. Окрім того, в Україні відсутнє судове рішення або рішення уповноваженого органу, яким би вищевказаний шлюб був би розірваний. Актовий запис про шлюб в реєстрі актів цивільного стану за №1562 від 10.09.1997 року існує й досі, що порушує права заявника щодо укладання нового шлюбу на території України та інші права. Оскільки між Україною та Державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Держави Ізраїль визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 472 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути подано до суду заінтересованою особою в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених Главою 2 ЦПК України.

У порядку вимог ч. 1 ст. 473 ЦПК України судом 17.04.2020 року було надіслано заінтересованим особам письмові повідомлення про надходження вказаного клопотання до суду із пропозицією подати можливі заперечення проти цього клопотання.

Від ОСОБА_2 жодних письмових заяв чи заперечень до суду не надавала.

06.05.2020 року до суду надійшло клопотання від представника Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми). Зазначено, що в архіві відділу наявний актовий запис про шлюб № 1562 від 10.09.1997 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, який є правонаступником Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми). Відповідно до ст. 13 Закону України " Про міжнародне приватне право " від 23.06.2005, документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Згідно з п. 7 гл. 1 розділу ІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України. затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України,іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Документи, складені іноземною мовою, подаються для державної реєстрації актів цивільного стану перекладами на українську мову, засвідченими в установленому порядку (п. 6 глави 1 розділу II Правил).Як передбачено нормами Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ " Про практику розгляду судами І цивільних справ з іноземним елементом " від 16.05.2013 р., документи, складені за участю органів державної влади та місцевого самоврядування або такі, що від них виходять, може бути використано на території іншої держави лише після відповідного їх посвідчення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. На сьогодні найбільш поширеним способом оформлення документів для їх можливого використання за кордоном є проставлення апостиля, запровадженого Гаазькою Конвенцією, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року, до якої приєдналися більше ніж 90 країн, у тому числі й Ізраїль. Оскільки рішення про розірвання шлюбу, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення.

09.06.2020 року від представника Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду із врахуванням клопотання.

Адвокат Бражник Д .С. в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання 09.06.2020 року не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли, будь-яких заяв чи клопотань від останніх не надходило до суду.

При зверненні до суду у клопотанні було зазначено про розгляд справи без участі заявника та його представника.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Судом встановлено, що 10.09.1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, актовий запис №1562 складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, який є правонаступником Шевченківського районного у місті Полтаві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми); прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на " ОСОБА_2 ".

Рішенням Суду у справах сім`ї Тель-Авівського округу у справі №025483/01 від 20.12.2001 р., вищевказаний шлюб розірвано з дати ухвалення рішення, про що вказано у тексті рішення. Переклад рішення українською мовою, засвідчений належним, долучено до клопотання.

Сторони були присутні у судовому засіданні особисто або через їх представників.

Рішення суду набрало законної сили 20 грудня 2001 року, вірність копії підтверджено.

На вказаному рішенні також проставлений 24.11.2019 р. апостиль держави Ізраїль, відповідно до Гаазької Конвенції від 05.10.1961 р. До справи доданий офіційний переклад апостилю українською мовою.

Апостиль це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав-учасниць Гаазької Конвенції 1961 року. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ. Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції.

Україна та Ізраїль приєднались до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року (апостиль).

Однак, між Україною та Ізраїлем не підписано договору про правову допомогу, що скасовують вимогу легалізації офіційних документів.

За приписами ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 №12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорювання батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення; усиновлення; визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Пунктом 13 передбачено, що суди повинні з`ясовувати наявність міжнародних договорів про взаємне надання правової допомоги між Україною і державою, про визнання й виконання рішення суду чи арбітражу якої надійшло клопотання.

У відповідності до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частиною 2 ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, то вважається, що воно існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в Україні, якщо тільки немає доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Оскільки між Україною та Державою Ізраїль не укладено договору про правову допомогу та правові відносини у цивільних і кримінальних справах, то рішення суду Держави Ізраїль визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього договору не може бути підставою для невизнання рішення. Тому для даних правовідносин слід застосовувати принцип взаємності для визнання рішення суду.

Підстав, передбачених, статтею 468 цього Кодексу, для відмови у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, судом не вбачається.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 471-473 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання заявника ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 ; Шевченківський районний у місті Полтаві відділ державної реєстрації актів цивільного стану північно-східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми), про визнання в Україні рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати в Україні рішення суду у справах сім`ї Тель-Авівського округу держави Ізраїль у справі з сімейних питань №025483/01, що набрало законної сили 20.12.2001 року, яким розірвано шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого м/ АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (останнє відоме місце зареєстрованого м/п : АДРЕСА_2 ), актовий запис про реєстрацію шлюбу №1562 від 10.09.1997 року, складений Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя М.О. Материнко