КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ

Справа №760/17853/16-ц
Апеляційне провадження № 22-ц/824/4129/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Оксюти Т.Г. 12 грудня 2019 року у м. Києві, за заявою Міністерства оборони України про поворот виконання рішення Соломянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У листопаді 2019 року представник Міністерства оборони України звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просив про застосування повороту виконання рішення.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Міністерства оборони України на його користь моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн. Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відповідачем було виконано рішення суду першої інстанції та виплачено на користь ОСОБА_1 20000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 27 березня 2017 року №82506700. Проте, при скасуванні рішення судів першої та апеляційної інстанції та постановленні нового судового рішення про відмову в позові, Верховним Судом питання про поворот виконання рішення суду від 02 грудня 2016 року вирішено не було.

За наведених обставин, представник відповідача просив заяву задовольнити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року заяву представника Міністерства оборони України про поворот виконання рішення Соломянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди - задоволено.

В порядку повороту виконання рішення Соломянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України кошти в розмірі 20000,00 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що рішення суду на підставі якого позивачу було виплачено моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн скасовано, а тому наявні підстави для повороту виконання рішення суду.

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , ним подано апеляційну скаргу в якій він посилається на неправильне застосування судом норм процесуального права. Вказує на те, що відповідно ч. 1 ст. 445 ЦПК України у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах. Також зазначає, що згідно ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Тобто, за загальним правилом, при скасуванні рішення у справах про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ю або смертю фізичної особи, поворот виконання рішення не допускається. Оскільки, рішення суду першої інстанції скасовано у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права, відсутні будь-які докази того, що рішення ухвалено на підставі неправдивих відомостей або поданих позивачем підроблених документів, то поворот виконання рішення суду у даному випадку не допускається.
Враховуючи вищевикладене, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поворот виконання рішення Соломянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року

В судовому засіданні представник Міністерства оборони України Зеленов А.С. заперечував проти доводів викладені в апеляційній скарзі та просив її звідхилити.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення, причини неявки суду не повідомив, а тому керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 20000, 00 грн та судовий збір в розмірі 551,20 грн /а.с. 63-66, 107-113/.

Згідно меморіального ордеру від 27 березня 2017 року №82506700 Міністерством оборони України здійснено виконання рішення суду першої інстанції та виплачено на користь ОСОБА_1 20000,00 грн /а.с. 167/.
Постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року скасовано і ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди відмовлено.
Постанова Верховного Суду мотивована тим, що позивачем не доведено протиправність дій або бездіяльності Міністерства оборони України (його посадових осіб), наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача, а тому передбачені законом підстави для задоволення позову відсутні. Отже, рішення суду першої та апеляційної інстанції ухвалені з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,5,6,9,10 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.
Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Згідно із ч.1 ст. 445 ЦПК України, у разі скасування за нововиявленими чи виключними обставинами рішень у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, поворот виконання допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтоване на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
У Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 у справі за конституційним зверненням військової частини НОМЕР_1 щодо офіційного тлумачення положення пункту 28 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України у взаємозв`язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 року Конституції України вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02 грудня 2016 року про стягнення з Міністерства оборони України на користь позивача 20000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року, було скасовано постановою Верховного Суду від 16 січня 2019 року, а тому висновок суду першої інстанції про застосування положень ст.444 ЦПК України та задоволення заяви про поворот виконання рішення суду першої інстанції, є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку суд повинен був керуватись положеннями ч.1 ст.445 ЦПК України, колегія суддів вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, аналіз ч. 1 ст. 445 ЦПК України дає можливість дійти висновку, що поворот виконання не допускається, якщо відповідні правовідносини сторін характеризуються одночасною наявністю таких ознак:
- виконане рішення постановлене за позовом про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю фізичної особи. При цьому мається на увазі як матеріальна, так і моральна шкода;

- виконане рішення скасоване у звязку з нововиявленими обставинами. Тобто у разі скасування такого рішення в іншому порядку (наприклад, судом касаційної інстанції в порядку касаційного оскарження) поворот виконання допускається;

- виконане рішення не було обґрунтовано на повідомлених позивачем неправдивих відомостях або поданих ним підроблених документах.
За відсутності хоча б однієї з вказаних ознак обмеження повороту виконання не діє.
Такі висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року (справа № 336/9595/14, провадження № 61-14640сво18).

В данному випадку рішення суду першої інстанції, поворот виконання якого просить допустити Міністерство оборони України, скасовано не за нововиявленими чи виключними обставинами, а в порядку касаційного оскарження, а тому обмеження, які встановлені ч.1 ст. 445 ЦПК України в данному випадку застосуванню не підлягають.
Посилання в апеляційній скарзі на положення ч.1 ст. 1215 ЦК України, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки вказана стаття визначає випадки, коли безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, у вказаній справі ОСОБА_1 отримав 20000,00 грн на відшкодування моральної шкоди не безпідставно, а за рішенням суду, яке у подальшому було скасовано. Крім того, позови щодо повернення безпідставно набутого майна, є конструкцією матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. Хоча по своїй суті такий позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права. Аналіз статті 445 ЦПК України свідчить, що вона є нормою процесуального права і присвячена визначенню правових особливостей повороту виконання в окремих категоріях справ. Тлумачення статті 1215 ЦК України свідчить, що вона є нормою матеріального права, а відтак не може бути застосована у випадку розгляду питання про поворот виконання рішення.

Таким чином доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 червня 2020 року.