Справа №702/1029/19
Провадження №2/702/74/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову в задоволенні заяви про відвід

16 червня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Шевчук О.А.

сторони: не з`явилися,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Монастирище в порядку загального позовного провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

На адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду даної справи, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 23 ЦПК України (далі - ЦПК) в зв`язку з обставинами, які викликають сумнів в її об`єктивності та неупередженості.

Ухвалою суду від 11.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі призначено підготовче засідання на 04.02.2020 на 08 год 30 хв.

Судова повістка про виклик до суду складена 04.02.2020 та відправлена відповідачеві 05.02.2020 в зв`язку з чим відповідач фізично не міг бути присутнім на попередньому судовому засіданні в 08 год 30 хв 04.02.2020.

Крім цього, ухвалою суду по справі №702/1029/19 провадженні №2/702/74/20 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову від 24.01.2020 суддею ОСОБА_3 частково задоволено позов та накладено арешт на майно, а саме 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка станом на 24.01.2020 не належала відповідачеві на праві власності відповідно до витягу із державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №196203517 від 14.01.2020.

Ухвала суду по справі провадження №2/702/74/20 від 24.01.2020 була оскаржена відповідачем апеляційною скаргою від 05.02.2020.

Виходячи із вище викладеного вважає, що суддя Мазай Н.В. прямо чи побічно має інтерес у справі і підлягає відводу (самовідводу), тому що є сумніви в неупередженості або об`єктивності судді. На скільки йому відомо голова Монастирищенського районного суду ОСОБА_4 перебуває в родинних стосунках із представником позивача ОСОБА_5 , який є цивільним чоловіком позивача ОСОБА_2 . Вважає, що такі обставини можуть негативно вплинути на ухвалення законного рішення у справі, чим порушуються його права.

У зв`язку із, вище викладеним заявляє про відвід судді Мазай Н.В., просить його задовольнити і передати справу на розгляд в інший суд.

У підготовче засідання позивач ОСОБА_2 не з`явилась. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. На адресу суду подала заяву відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, за участі представника - адвоката Стуса П.К.

У підготовче засідання представник позивача ОСОБА_5 не з`явився. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Просить у задоволенні заяви про відвід головуючої судді відмовити, у зв`язку із безпідставністю.

У підготовче засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Просить заяву про відвід головуючої судді задоволити.

У підготовче засідання представник відповідача ОСОБА_6 не з`явився. Про дату час та місце підготовчого засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу суду подав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність. Просить заяву про відвід головуючої судді задоволити.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді, а тому суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді у відсутності сторін.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши заяву, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Згідно п.15.4 Розділ XIII Перехідні положення ЦПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із цією редакцією Кодексу в частині порядку визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, але не довше, ніж три місяці з дня набрання чинності цією редакцією Кодексу, - за допомогою автоматизованої системи документообігу суду за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 14 ст. 33 ЦПК України результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2019 справа №702/1029/19 (провадження №2/702/427/19) розподілено головуючій судді Мазай Н.В. (а.с.18).

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, передбачені ст. 37 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 5 ст. 40 ЦПК України якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

Відповідач ОСОБА_1 , як на підставу задоволення заяви про відвід посилається на п. 4 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 23 ЦПК України, але дані підстави не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки ст. 20 чинного ЦПК України не містить ні пунктів, ні частин статті та регламентує розгляд кількох пов`язаних між собою вимог.

Частина 2 ст. 23 чинного ЦПК України містить положення, що стосуються інстанційної юрисдикції, а саме того, що справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу). А тому у задоволенні заяви про відвід із даних підстав необхідно відмовити.

Із змісту заяви про відвід судді можна встановити, що відповідач, як на підставу задоволення даної заяви посилається на незгоду із процесуальним рішенням судді, а саме постановленою у даній справі ухвали про забезпечення позову від 24.01.2020, про те дані підстави не можуть бути взяти судом до уваги та спростовуються наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Крім цього, відповідач ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження судового рішення, передбаченим ст. 352, 353 ЦПК України та подав апеляційну скаргу на ухвалу Монастирищенського районного суду Черкаської області про часткове задоволення заяви про забезпечення позову від 24.01.2020, яка постановою Черкаського апеляційного суду від 26.03.2020 скасована в частині накладення арешту на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в цій частині відмовлено. В решті ухвалу районного суду залишено без змін.

Посилання відповідача ОСОБА_1 , як на підставу задоволення заяви про відвід судді, те, що голова Монастирищенського районного суду ОСОБА_4 перебуває в родинних стосунках із представником позивача ОСОБА_5 , який є цивільним чоловіком позивача ОСОБА_2 , не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки станом на дату розгляду даної заяви згідно з рішенням ВРП від 29.04.2020 суддя ОСОБА_4 звільнена з посади судді Монастирищенського районного суду Черкаської області за її заявою про відставу та відповідно до наказу голови Монастирищенського районного суду Черкаської області №52 - К від 29.04.2020 відрахована зі штату суду. Крім цього, відповідачем не надано доказів перебування судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Діденко Т.І. (станом на дату подання заяви про відвід) в родинних стосунках із представником позивача ОСОБА_5 .

Посилання відповідача ОСОБА_1 , як на обставину задоволення заяви про відвід судді, те, що судова повістка на підготовче засідання, яке призначене на 04.02.2020 на 08 год 30 год, була складена 04.02.2020 та відправлена на його адресу 05.02.2020, що позбавило його можливості прийняти участь в судовому засіданні, не може бути підставою для задоволення заяви про відвід судді, оскільки спростовується матеріалами справи.

Так, судова повістка про виклик до суду відповідача на 04.02.2020 була складена 13.01.2020 та в цей же день за вих №702/1029/19/160/2020 разом із додаткам (копія ухвали від 11.01.2020 та копія позовної заяви з додатками) направлена на адресу ОСОБА_1 (а.с. 25 зворотна сторона).

Дане відправлення повернулось без вручення із відміткою поштового відділення "за закінченням встановленого строку зберігання" на адресу суду 22.01.2020.

04.02.2020 підготовче засідання відкладено на 18.02.2020, у зв`язку із першою неявкою відповідача.

Враховуючи вищевикладене, 04.02.2020 на адресу відповідача крім судової повістки про виклик до суду на 18.02.2020 та копії заяви про уточнення позовних вимог, повторно було направлено копію ухвали від 11.01.2020 та копію позовної заяви із додатками, яке відповідачем отримано особисто 06.02.2020 (а.с. 70 (зворотна сторона), 77).

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

З огляду на вище викладене, суд вважає, оскільки відсутні докази, того, що суддя Монастирищенського районгого суду Черкаської області Мазай Н.В. прямо чи опосередковано заінтересована в результаті розгляду справи, відсутні обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності головуючого судді, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 33-41, 352, 353 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, відмовити повністю.

Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.

Суддя: Н.В. Мазай