Провадження № 2/325/196/2020
Справа № 325/618/20
18 червня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Діденка Є.В., за участю секретаря Краснової Ю.С., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Ковальова Д.В. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку площею 7,1996 га для ведення особистого селянського господарства на території Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, право померлого на яку було посвідчене державним актом на право приватної власності на землю І-ЗП № 011290, виданим Приазовською районною радою 16.02.2000 року.
Ухвалою судді від 12 травня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі і призначено підготовче засідання на 02 червня 2020 року, витребувано спадкову справу.
Ухвалою суду від 02 червня 2020 року підготовче судове засідання закрите та призначено справу до судового розгляду на 18 червня 2020 року.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, її представник - адвокат Ковальов Д.В. надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. В заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач - Олександрівська сільська рада Приазовського району Запорізької області, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив на позовну заяву або заяву про розгляд справи без участі представника відповідача не надала.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на наступних підставах.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дівнинське Приазовського району Запорізької області у віці 70 років помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 лютого 2014 року виконавчим комітетом Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 3.
Позивач ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дівнинське Приазовського району Запорізької області, з 10.07.2004 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (копія паспорту серії НОМЕР_3 , виданий 13 травня 2016 року Приазовським РВ ГУМВС України в Запорізькій області, копія РНОКПП ОСОБА_1 )
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, зокрема, на належну йому земельну ділянку.
Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-ЗП № 011290 від 16 лютого 2000 року, ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі рішення Приазовської районної ради народних депутатів від 24 лютого 2000 року № 20 передана у власність земельна ділянка площею 7,20 га розташована на території Дівнинської сільської ради, КСП ім.. Свердлова, для розширення і ведення особистого підсобного господарства.
За життя ОСОБА_2 , на випадок своєї смерті, належну йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії І -ЗП № 011290 земельну ділянку площею 7,20 га, цільове призначення якої - для розширення і ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області, заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася в с. Дівнинське Приазовського району Запорізької області, що підтверджується копією заповіту посвідченого 23.12.2008 року секретарем Дівнинської сільської ради Кірпік В.М., зареєстрованого в реєстрі за № 90.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка згідно матеріалів спадкової справи № 125/2014, початої 04 лютого 2014 року Приазовською районною державною нотаріальною конторою Запорізької області, прийнята спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_1 , яка подала заяву про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1269 ЦК України.
Інший спадкоємець після смерті ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відмовилася від одержання свідоцтва на обов`язкову частку в спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України, що підтверджується її письмовою заявою у наведеній спадковій справі.
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27 лютого 2020 року, нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини на заповітом та видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 7,1996 га, розташовану на території Дівнинської сільської ради Приазовського району Запорізької області у зв`язку з невідповідністю цільового призначення земельної ділянки, зазначеного в державному акті та витягу з ДЗК про земельну ділянку.
Із досліджених доказів, які є належними і допустимими, судом достовірно встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_2 мав право на вище наведену земельну ділянку, яке не припинилось внаслідок його смерті, а позивач ОСОБА_1 являється єдиним відомим спадкоємцем за заповітом.
Стосовно цільового призначення земельної ділянки, то на переконання суду розбіжності стосовно цього у державному акті і даних ДЗК не можуть бути перешкодою для позбавлення позивача права на спадкування. Крім того, цільове призначення земельної ділянки може змінюватись у встановленому законом порядку. Тому суд приймає до уваги цільове призначення, яке вказане у даних ДЗК і є актуальним на даний час.
Як роз`яснено в п. 23 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
На підставі ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
В розумінні статті 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, на переконання суду, позивачем було доведено право на спадкування та належність померлому спадкового майна, а тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 18, 259, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України процесуальний строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дата складення рішення суду 18.06.2020 року.

Суддя Є.В. Діденко