233 Справа № 233/2789/20
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

16.06.2020 р. м. Костянтинівка

Суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області Наумик О. О., розглянувши матеріали зустрічної позовної заяви

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ),

третя особа - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради Донецької області (Донецька область, м. Костянтинівка, вул. О. Тихого, 260), -

«про визначення місця проживання дитини, визначення способу участі у вихованні та порядок побачення з дитиною, а також відшкодування моральної шкоди»,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відкрите провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Костянтинівської міської ради «про визначення місця проживання дитини та захисту прав та інтересів дитини» за правилами загального позовного провадження, цивільну справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні.

15 червня 2020 року під час підготовчого провадження ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить:

- визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спосіб участі у вихованні та порядок побачення з малолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином: кожну суботу з 10.00 до неділі 12.00 з ночівлею за адресою за місцем проживання батька: АДРЕСА_2 , з урахуванням бажання дитини;

- стягнути з Відповідача на її користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 грн.

Вирішуючи питання про можливість прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом, дістаю такого висновку.

Відповідно до ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 ЦПК України (ч.1). До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 ЦПК України (ч.2).

У порушення ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Одночасно з зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 надала заяву про звільнення від сплати судового збору до винесення рішення по справі, пославшись на скрутне матеріальне становище.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом але не більше як до ухвалення судового рішення у справі (ч.1). З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати (ч.3).

Відповідно до ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батькі ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (ч.1).

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч.2).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Позивачем будь-яких доказів на підтвердження реального доходу, який мав би свідчити про її скрутний матеріальний стан, не надано.

За таких обставин у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За позовом заявлені три позовні вимоги немайнового характеру визначення місця проживання малолітньої дитини сторін, визначення способу спілкування малолітньої дитини сторін з батьком та стягнення моральної шкоди.

Тож позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 2522,40 грн (840,80 грн + 840,80 грн + 840,80 грн = 2522,40 грн) на такі реквізити: Отримувач коштів - Костянтин.УК/м.Костянтинiвка/22030101/, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37890775, Банк отримувача - Казначейство України(ел.адм.податків), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача - UA0005058, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

За наведених обставин зустрічну позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання звільнення від сплати судового збору відмовити.

Зустрічну позовну заяву

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Костянтинівської міської ради, - «про визначення місця проживання дитини, визначення способу участі у вихованні та порядок побачення з дитиною, а також відшкодування моральної шкоди»

залишити без руху, надавши позивачці для виправлення недоліків строк десять днів з дня отримання копії ухвали.

В разі неусунення недоліків у зазначений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя