Справа № 171/2534/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
18 червня 2020 року м. Апостолове
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Хоруженко Н.В.
за участю секретаря Харченко О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-
У судове засідання представник позивача військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
У судове засідання відповідач не з`явився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлені наступні обставини.
Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.07.2019 року № 187 солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №92-РС від 29.07.2019 року на посаду номера обслуги мінометного відділення мінометного взводу роти вогневої підтримки, який прибув із Софіївського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до пункту постійної дислокації смт.Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області для подальшого проходження військової служби, з 29.07.2019 року зарахувати до списків особового складу частини на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення зарахувати з 30.07.2019 року. Вважати таким, що з 29.07.2019 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 грн. на місяць, шпк «солдат» (а.с. 6).
Постановами Новомосковського міськрайонного суду від 19.09.2019 року ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП (а.с.7-8).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.09.2019 року №230 ОСОБА_1 , номера обслуги мінометного відділення мінометного взводу роти вогнепальної підтримки, звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) №107-РС від 27.08.2019 року відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність), з 10.09.2019 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з утриманням за втрату майна речової служби 35045,39 грн. (а.с.9).

Факт отримання солдатом ОСОБА_1 майна речової служби підтверджується накладною №640 (а.с.10).

Згідно довідки №5 від 03.09.2019 року на утримання з солдата ОСОБА_1 звільненого згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 за речове майно, яке не вислужило встановлених термінів носіння та інвентарне майно, яке втрачено, відповідачу ОСОБА_1 нараховано суму до утримання у розмірі 35045,39 грн (а.с.11).

Рапортом від 10.09.2019 року солдат ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 про утримання з належних йому грошових виплат суму у розмірі 35045,39 грн. (а.с.12).

Згідно Витягу з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 №2702 від 16.12.2019 року з солдата ОСОБА_1 стягнуто суму у розмірі 12597,80 грн., залишок до утримання становить 22447,59 грн. (а.с.13).

Згідно Витягу з книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 №829 від 02.03.2020 року з солдата ОСОБА_1 стягнуто суму у розмірі 22716,46 грн., залишок до утримання становить 12328,93 грн. (а.с.27).

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних силах України» від 21.09.1999 № 1075-ХІV передбачено, що військове майно є державною власністю.
Абзацом 7 п.4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.

В порядку ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також, п. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 р. № 243, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військовим майном вважається державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Оскільки відповідач, перебуваючи на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , був звільнений із військової служби через службову невідповідність, тому він повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу, строки носіння якого не закінчилися.

Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться у матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 до відповідача про відшкодування не відшкодованої матеріальної шкоди є обгрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Оскільки позовну заяву задоволено, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1921,00 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247 , 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПКУкраїни, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , суму не відшкодованої матеріальної шкоди військовій частині НОМЕР_1 у розмірі 12328,93 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Державній казначейській службі України м.Київ, МФО 820172, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1921,00 грн. на користь військової частини НОМЕР_1 , розрахунковий рахунок НОМЕР_3 у Державній казначейській службі України м.Київ, МФО 820172, .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: Військова частина НОМЕР_1 , адреса місця знаходження: Дніпропетровська область, Новомосковський район смт.Черкаське.

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя:Н. В. Хоруженко