Справа № 220/1136/18
Провадження № 6/220/11/20
У Х В А Л А

Іменем України

18.06.2020 смт Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Яненко Г.М.,

за участю секретаря судових засідань - Черняєвої С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Велика Новосілка Донецької області подання державного виконавця Великоновосілківського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2020 року державний виконавець Великоновосілківського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за рішенням суду, що виконується у виконавчому провадженні.

Своє подання виконавець обґрунтовує тим, що на виконанні у Великоновосілківському районному відділі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходяться виконавчі документи: виконавчий лист № 220/1136/18, виданий 05.09.2018 р. Великоновосілківським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новопетриківської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області 16201,00 грн., в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби, та виконавчий лист 220/1136/18, виданий 05.09.2018 р. Великоновосілківським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Донецької області судового збору у розмірі 1762,00 грн. Виконавчі провадження № 57336623 та № 60127503 за вказаними виконавчими документами було відкрито Великоновосілківським районним ВДВС, відповідно, 02.10.2018 р. та 26.09.2019 р.

На підставі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» 26.09.2019 р. виконавчі провадження № 57336623 та № 60127503 були об`єднані у зведене виконавче провадження № 60161540.

Згідно ст. ст. 26, 28 Закону боржнику ОСОБА_1 було надіслано рекомендованими поштовими відправленнями постанови про відкриття виконавчих проваджень та виклики до відділу ДВС, на які він не відреагував. Державним виконавцем було здійснено необхідні запити до державних реєстраційно-облікових установ та реєстрів, а також до Краснополянської сільської ради для встановлення наявності майна або доходів боржника, на які може бути звернено стягнення. 20.12.2018 р. співробітниками ВДВС було здійснено виїзд за адресою мешкання боржника, вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 . Боржник ОСОБА_1 був вдома, йому було запропоновано надати можливість державному виконавцю для здійснення опису та арешту майна, належного йому на праві власності, на що ОСОБА_1 відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що не має якогось майна на праві власності та мешкає разом з батьками у будинку, який належить батькам. Боржник заперечив наявність у нього будь-яких джерел доходів та пообіцяв з`явитись у Великоновосілківський районний ВДВС для надання заяви про свій намір щодо виконання рішення суду та надав копію паспорту.

Відділом ДВС було неодноразово здійснено запити до реєстраційно-облікових установ, державних реєстрів та Краснополянської сільської ради щодо майнового стану боржника, інформації про майно або доходи боржника, на які можливо звернення стягнення, не було отримано. Також відділом ДВС було застосовано арешти на все нерухоме та рухоме майно боржника ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (ДРРП) га Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (ДРОРМ).

З метою виявлення майна боржника за його місцем проживання та здійснення опису та арешту майна відділом ДВС було надіслано лист боржнику ОСОБА_1 (вих. № 4-6623/2186 від 19.06.2019р.) з пропозицією надати доступ державному виконавцю до домоволодіння боржника та можливість здійснення опису майна. 31.07.2019 р. співробітниками відділу ДВС було здійснено виїзд за вищевказаною адресою мешкання боржника. Боржник та його мати ОСОБА_2 заперечили наявність у нього будь-якого майна на праві власності та відмовили у наданні можливості державному виконавцю здійснити опис та арешт майна, мотивуючи свою відмову відсутністю майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , повідомивши при цьому, що він мешкає зі своїми батьками, яким належить домоволодіння. ОСОБА_1 та його мати повідомили працівників ВДВС про те, що він знаходився нещодавно у психіатричному лікувальному закладі на лікуванні та пред`явили медичний документ, стверджуючи при цьому, що з причини психічного захворювання він не має можливості працевлаштуватися. Будь - яких письмових заяв чи пояснень щодо виконання рішення суду боржником ОСОБА_1 надано не було. Про свій намір виконувати рішення суду боржник не висловився, вказуючи про відсутність можливості у нього в теперішній час мати які-небудь доходи (заробіток) з вищевказаної причини.

За період з 02 жовтня 2018 р. по 09 червня 2020 р. боржником ОСОБА_1 не було здійснено жодної часткової сплати на користь стягувача за вищевказаним виконавчим документом. В отриманих державним виконавцем відповідях на неодноразові запити до державних реєстрів та реєстраційно-облікових установ не містилось відомостей про наявність у ОСОБА_1 майна або доходів, на які може бути звернено стягнення.

Викладені обставини нездійснення боржником ОСОБА_1 на протязі тривалого часу жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, надали підстави вважати, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, чим і було викликане звернення виконавця до суду з даним клопотанням.

Виконавець просить на підставі: п. 19 ч. З ст.18 Закону України "Про виконавче провадження"; пункту 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»; ч.4 ст.441 ЦПК України, встановити тимчасове обмеження боржника-фізичної особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорту - до виконання зобов`язань за рішенням суду.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, що не перешкоджає розгляду клопотання у його відсутність.

Дослідивши надані документи у виконавчому провадженні, суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця (ч. 4 ст. 441 ЦПК України).

Вимогами ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України», Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів. Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Перевіряючи обставини по справі, судом встановлено, що 01 серпня 2018 року Великоновосілківським районним судом Донецької області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Новопетриківської сільської ради 16 201 (шістнадцять тисяч двісті одна) гривень, в рахунок відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконного вилову риби та стягнення з ОСОБА_1 на користь прокуратури Донецької області судового збору у розмірі 1762,00 грн.

За даними виконавчими листами заведені виконавчі провадження № 57336623 та № 60127503, які були об`єднані у зведене виконавче провадження № 60161540.

Після відкриття виконавчого провадження винесено постанови про арешт майна та коштів боржника.

Неодноразово відділом ДВС здійснювалися заходи щодо стягнення суми боргу з ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подання виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, до подання приватним виконавцем не було долучено жодних доказів, які б давали підстави вважати, що боржник ОСОБА_1 , маючи реальну можливість, у виконавчому провадженні має намір ухилятись від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Сам факт не виконання в добровільному порядку рішень судів, не може вважатися ухиленням від виконання чи перешкоджанням в їх виконанні.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім того, не надано виконавцем і будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань.

Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26 листопада 2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості, проте наявні у справі матеріали не містять жодних даних про те, що встановлення такого обмеження якимось чином цьому посприяє.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 259, 260, 353, 354, 441 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Великоновосілківського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пуценко С.Б. від 11.06.2020 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , стягувач: Новопетриківська сільська рада Великоновосілківського району Донецької області, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Донецького апеляційного суду або через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.М. Яненко