ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7138/20
провадження № 2/753/5647/20
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Комаревцевої Л.В.
з секретарем Гаврилюк О.В.
без участі сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, 5а в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

ВСТАНОВИВ:
Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулось до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів.
Позовна заява обґрунтована наступними обставинами. Позивач вказує, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідачу з 01.01.2018 згідно із постановою КМУ від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені від військової служби, та деяким іншим категорія осіб» було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про грошове забезпечення від 13.03.2018 за №ФА 134138, де розмір грошового забезпечення станом на 13.03.2018 склав 15 960,00 грн.
При проведенні перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав 20 815,50 грн. та мав би обмежуватись максимальним розміром пенсії відповідно до ст. 43 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який станом на 01.01.2018 становив 13 730,00 грн.
Управління, з метою досудового врегулювання спору, направило лист відповідачу від 08.08.2018 за №55936/04, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку, проте даний лист був відповідачем проігнорований та без достатньої правової підстави отримані бюджетні кошти у розмірі 4 544,40 грн. повернуті відповідачем не були. У зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів з відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.05.2020 відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16.06.2020

Представник позивача та відповідач в судове засідання не з`явились. Представником позивача надано клопотання про розгляд справи без участі позивача.

Представник відповідача надав заяву про розгляд справи без його участі за наданими доказами.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління не підлягають задоволенню з наступних підстав. Просив відщмовити в задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності (копія заяви про призначення пенсії від 11.11.2002), відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (а.с. 6).
Відповідачу з 01.01.2018 згідно із Постановою КМУ від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені від військової служби, та деяким іншим категорія осіб» було проведено перерахунок пенсії на підставі наданої ІНФОРМАЦІЯ_2 довідки про грошове забезпечення від 13.03.2018 за №ФА 134138, де розмір грошового забезпечення станом на 13.03.2018 склав 15 960,00 грн.
Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує на те, що при проведенні перерахунку підсумок пенсії (з надбавками) склав 20 815,50 грн. та мав би обмежуватись максимальним розміром пенсії відповідно до ст. 43 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який станом на 01.01.2018 становив 13 730,00 грн.
При цьому, після перерахунку, відповідно до Постанови КМУ від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені від військової служби, та деяким іншим категорія осіб», загальна сума пенсії перевищує суму на 13 730,00 грн., підвищення розміру пенсії розраховується наступним чином: спочатку обмежується призначена сума пенсії ( підсумок пенсії) до розміру 10 прожиткових мінімумів, а потім сума різниці між обмеженою сумою пенсії після перерахунку та загальною сумою пенсії до перерахунку, тобто загальний розмір пенсії, з якої має проводитись розрахунок підвищення, має становити 13 730,00 грн.
У зв`язку зі збоєм в програмному комплексі (з розрахунку пенсій), було визначено невірний загальний розмір пенсії, з якої має проводитись розрахунок підвищення 20 815,50 грн. Після доопрацювання програмного комплексу та приведення матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 до норм чинного законодавства було визначено вірний розмір пенсії та розраховано суму пенсії, виплаченої відповідачу понад розмір, визначений законодавством. Відповідно до розрахунку ГУ ПФУ в м. Києві на доплату пенсії від 02.07.2018, сума пенсії виплаченої понад розмір склала 4 544,40 за період з 01.01.2018 по 31.13.2018 (а.с. 9-13).
Управління, з метою досудового врегулювання спору, направило лист відповідачу від 08.08.2018 за №55936/04, яким було запропоновано сплатити суму боргу в добровільному порядку, проте даний лист був відповідачем проігнорований та без достатньої правової підстави отримані бюджетні кошти у розмірі 4 544,40 грн. повернуті відповідачем не були (а.с. 14-17).

У зв`язку з чим, позивач вимушений був звернутись до суду з позовом про стягнення безпідставно отриманих коштів з відповідача ОСОБА_1

09.06.2020 відповідачем було подано відзив на позовну заяву. ОСОБА_1 не погоджується з вимогами позовної заяви та просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. Також, відповідач зазначає, що оскільки пункти 1,2 Постанови КМУ від 21.02.2018 за №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені від військової служби, та деяким іншим категорія осіб» на підставі якої відповідачу зроблено перерахунок пенсії, визнаний в судовому порядку протиправним, втручання у право власності відповідача не може бути визнано законним. Тому посилання позивача на положення Постанови КМУ №103 для повернення нібито безпідставно набутих коштів є неправомірним і судове рішення не може ґрунтуватись на нормативно-правового акта, який скасовано.
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Пунктом 27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що, виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін, та, враховуючи обовязок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4.

Відповідно до п. 4 Постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2014 № 25-3 «Про затвердження Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплати, що є безнадійними до стягнення», яким передбачено, що суми пенсії, виплачені надміру внаслідок рахункової помилки, або у випадку відмови пенсіонера від добровільного повернення виплачених сум стягуються в судовому порядку.
Згідно п. 3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.

Частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, відповідно до якої не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.
При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду: від 31.01.2019 (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 (справа №607/657/17), від 20.03.2019 (справа №345/1493/17-ц).
Такі ж висновки міститься у рішеннях ЄСПЛ у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Крім того, аналогічний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, провадження № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, провадження № 6-91цс14, у постанові Верховного Суду від 03 липня 2019у справі № 536/487/17-ц, провадження № 61-28334св18.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія відповідачу перерахована відповідно до ч. 7 ст. 43 ЗУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені від військової служби, та деяким іншим категорія осіб», де визначено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, відповідно до внесених змін ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».
Проте, відповідно до розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» передбачено, що цей закон набирає чинності з 01.10.2011. Обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.
Відтак, зважаючи на викладені обставини, суд приходить до висновку, що доказів на підтвердження того, що переплата пенсії відбувалася у зв`язку з рахунковою помилкою і недобросовісною поведінкою відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надало, у зв`язку з чим суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позові вимоги за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих коштів - залишити без задоволення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно -телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16.06.2020

Суддя: Л.В. Комаревцева