КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року

м. Київ

справа № 359/4282/19

провадження № 22-ц/824/5739/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Стрижеуса А.М., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Профспілковий комітет Бориспільського навчально-виховного комплексу «Ліцей «Дизайн-освіта» імені Павла Чубинського спеціалізована школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської міської ради Київської області

третя особа - Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області - Сабадин Алли Василівни

на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2020 року у складі судді Борця Є.О.

у справі за позовом ОСОБА_1 до Профспілкового комітету Бориспільського навчально-виховного комплексу «Ліцей «Дизайн-освіта» імені Павла Чубинського спеціалізована школа І-ІІІ ступенів» Бориспільської міської ради Київської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення, викладене в протоколі зборів профспілкового комітету Бориспільського НВК «Ліцей «Дизайн-освіта» імені Павла Чубинського спеціалізована школа І-ІІІ ступенів» №4 від 26 квітня 2019 року про звільнення позивача з посади директора.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2020 року позовну заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 25 лютого 2020 року представник третьої особи Управління освіти і науки Бориспільської міської ради - Сабадин А.В. звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки вважає ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що розгляд справи здійснювався судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, тому вирішення клопотання про залишення позову без розгляду, на думку апелянта, відбулося з порушенням установленого процесуальним законом порядку, оскільки вказане клопотання позивача заявлене після початку розгляду справи по суті.

Зауважує на тому, що позов може бути залишено без розгляду виключно до початку розгляду справи по суті.

Учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подачу до суду відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та доводів апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області в особі начальника управління Павленко Т.В. та представник третьої особи Сабадин А.В. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, своїх представників не направили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції керувався пунктом 5 частини першої статті 257 ЦПК України та виходив з того, що представник позивача Динник О.В. подала заяву про залишення позову без розгляду. Вжиття цього процесуального заходу є не правом, а обов`язком суду.

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення, викладене в протоколі зборів профспілкового комітету Бориспільського НВК «Ліцей «Дизайн-освіта» імені Павла Чубинського спеціалізована школа І-ІІІ ступенів» №4 від 26 квітня 2019 року про звільнення позивача з посади директора.

19 лютого 2020 року представник позивача Динник О . В . подала заяву про залишення позовної заяви без розгляду.

Так, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Залишення позову (заяви) без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

Відповідно до частини другої статті 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За змістом частин першої, третьої статті 217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження та призначити судове засідання 12 липня 2019 року на 15 годину 00 хвилин.

У судовому засіданні 12 липня 2019 року відкладено розгляд справи на 25 вересня 2019 року у зв`язку з неявкою позивача.

У судовому засіданні, яке відбулось 25 вересня 2019 року, оголошено перерву за клопотання представника позивача на 25 жовтня 2019 року.

25 жовтня 2019 судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою представника відповідача на 15 листопада 2019 року.

Судове засідання, призначене на 15 листопада 2019 року, не відбулось (а.с. 153 т. 1).

У судовому засіданні 23 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на підставі частини другої статті 223 ЦПК України на 08 січня 2020 року.

08 січня 2020 року у судовому засіданні оголошено перерву до 31 січня 2020 року.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 січня 2020 року до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, залучено Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області.

І лише 19 лютого 2020 року представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду.

Таким чином, представником позивача ОСОБА_5 заяву про залишення позову без розгляду, у порушення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України, подано на стадії розгляду справи по суті.

За таких обставин, у суду першої інстанції правові підстави для залишення позову без розгляду та застосування положення пункту 5 частини першої статті 257 ЦПК України були відсутні.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 року суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу суду.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що місцевий суд, залишаючи без розгляду позовну заяву, порушив норми процесуального права, оскільки не звернув уваги на те, що вказана заява подана представником позивача на стадії розгляду справи по суті та помилково уважав залишення позову без розгляду на даній стадії своїм обов`язком, а тому підстави для залишення позову без розгляду на час постановлення оскаржуваної ухвали відсутні.

При цьому, сторона позивача не була позбавлена можливості скористатись своїм правом, визначеним пунктом 1 частини другої статті 49 ЦПК України, та звернутись до суду із заявою про відмову від позовних вимог.

Таким чином, з вищенаведених підстав колегія суддів не погоджується з постановленою ухвалою та уважає, що відповідно до вимог статті 379 ЦПК України остання підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління освіти і науки Бориспільської міської ради Київської області - Сабадин Алли Василівни - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «17» червня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді А.М. Стрижеус

Л.Д. Махлай