Справа № 766/681/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування квартирою,

встановив:

У січня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

В обґрунтування позовних вимог посилав ся на те, що він є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2016 року. Відповідач ОСОБА_2 є власником іншої 1/2 частини спірної квартири. Між ними виникають спори щодо користування зазначеною квартирою, у зв`язку з чим, просить виділити йому у власність 1/2 частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2 , стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 25.01.2018 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 23.05.2018 року за клопотанням представника позивача у справі призначено будівельно-технічну експертизу.

17.05.2020 року від представника позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій просив суд встановити наступний порядок користування квартирою АДРЕСА_1 : виділити ОСОБА_1 в окреме користування приміщення житлової кімнати площею 16,32 кв.м. та приміщення житлової кімнати площею 28,53 кв.м.; Виділити в окреме користування ОСОБА_2 приміщення житлової кімнати площею 19,52 кв.м. та приміщення вбудованої шафи площею 3,65 кв.м.; Приміщення коридору площею 2,08 кв.м.; кухні площею 5,01 кв.м.; вбиральні площею 5,15 кв.м., виділити в спільне користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7000 (сім тисяч) грн., витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у сумі 3571,20 грн, та судовий збір у сумі 704,80 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві про зміну предмета спору.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому останній не заперечував факти викладені в позовній заяві та просив суд з врахування тієї обставини, що відповідач є багатодітним батьком, має 4 неповнолітніх дітей та його сімя відносить до малозабезпечених, просив визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування: ОСОБА_1 приміщення житлової кімнати площею 19,52 кв. та приміщення вбудованої шафи 3 площею 3,65 кв.м.; ОСОБА_2 приміщення житлової кімнати площею 16,32 кв.м., приміщення житлової кімнати площею 28,53 кв.м. приміщення коридору площею 2,08 кв.м, кухні площею 5,01 кв.м, вбиральні площею 5,15 кв.м., залишити в спільному сумісному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також звільнити ОСОБА_2 від сплати судових витрат.

Враховуючи подану заяву представника позивача та належне повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання суд, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 03.01.2001 року, виданого Фондом комунального майна м.Херсона, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_2 та членам його сімї: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй 1/3 частину спірної квартири.

Так, згідно свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 27.04.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Новосельською О.В., ОСОБА_2 (син) та ОСОБА_1 (син) прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , у вигляді трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є власниками по 1/2 частині зазначеної квартири.

З дослідженої в судовому засіданні інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_1 , вбачається, що квартира складається з трьох кімнат загальною площею 80,26 кв.м, житловою площею 64,37 кв.м, з яких: 1-а кімната 19,52 кв.м, 2-а кімната 16,32 кв.м, 3-я кімната 28,53 кв.м., в тому числі кухня - 5,01 кв.м, ванна кімната 5,15 кв.м, коридор 2,08 кв.м, вбудованої шафи 3,65 кв.м.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. ч. 1, ч. 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 р. N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" роз`яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) останньої підлягає поділу в натурі, якщо сторонам можливо виділити ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як вбачається з матеріалів справи, між співвласниками спірної квартири не досягнуто згоди щодо порядку користування квартирою, належною їм на праві спільної часткової власності.

Виходячи з підстав набуття права власності (спадкування) сторонами, слід виходити з того, що частки співвласників у вказаному майні є рівними, оскільки інші частки не визначені. Тому права всіх співвласників на дану квартиру є рівними. В тому числі, всі з співвласників мають право на користування належним їм спільним майном у відповідності до часток у праві власності, і в тому числі мають право використовувати дане майно - квартиру - для особистого проживання.

Співвласники у разі недосягнення згоди між собою мають право на розділ майна, зокрема, кожен співвласник має право вимагати виділ йому його частки в натурі, а у разі неможливості розподілу майна в натурі, має право просити встановити порядок користування спільною квартирою.

Враховуючи, що на даний час позивач і відповідач не дійшли згоди з приводу користування спільною квартирою, то суд вважає, що позивач має право просити суд визначити порядок користування спільною квартирою, і що у даному випадку дійсно виникла необхідність у визначенні порядку користування квартирою.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №63/2018 від 26.12.2018 року, складеної експертом Малим ОСОБА_4 на розгляд суду запропоновано один варіант визначення порядку користування спірною квартирою відповідно до якого пропонується: виділити в окреме користування першого співвласника приміщення житлової кімнати АДРЕСА_3 НОМЕР_2 площею 19,52 кв. та приміщення вбудованої шафи 3 площею 3,65 кв.м. (приміщення, що виділяються виокремленні сірим кольором на додатку №1); виділити в окреме користування другого співвласника приміщення житлової кімнати № НОМЕР_3 площею 16,32 кв.м., приміщення житлової кімнати №7 площею 28,53 кв.м., (приміщення, що виділяються виокремленні темно-сірим кольором на додатку №1); приміщення коридору №1 площею 2,08 кв.м, кухні № НОМЕР_4 площею 5,01 кв.м, вбиральні №5 площею 5,15 кв.м., виділити в спільне сумісне користування обом співвласникам (приміщення, що виділяються виокремленні світло-сірим кольором на додатку №1).

Враховуючи вищевикладене та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 виділивши у користування: ОСОБА_1 приміщення житлової кімнати № НОМЕР_5 площею 28,53 кв.м., та приміщення вбудованої шафи 3 площею 3,65 кв.м; ОСОБА_2 приміщення житлової кімнати № НОМЕР_2 площею 19,52 кв. та приміщення житлової кімнати № НОМЕР_3 площею 16,32 кв.м.; приміщення коридору №1 площею 2,08 кв.м, кухні №4 площею 5,01 кв.м, вбиральні №5 площею 5,15 кв.м., залишити в спільному сумісному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки такий порядок користування жилим приміщенням буде відповідати вимогам закону, інтересам сторін по справі, не призведе до порушення прав співвласників та максимально можливо відповідатиме розміру їх часток у праві власності на квартиру.

Згідно зі змістом ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат повязаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу професійну допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахування витраченого часу.

Згідно з ч. 1 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони.

Відповідно до ч. 2ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16.

На підтвердження витрат, пов`язаних з розглядом справи представник позивача надав договір про надання правничої допомоги від 22.12.2017 року, детальний опис робіт, вартість яких складає 7000,00грн., копію квитанції до прибуткового ордеру № 54/17-ц від 22.12.2017 року на суму 7000,00грн.

Враховуючи, що представником позивача не надано оригінал квитанцію про сплату витрат на правовову допомогу, вони задоволенню не підлягають.

Що стосується вимог позивача про стягнення витрат за проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3 571,20 грн., сплачених згідно квитанції №59 від 31.10.2018 року та судового збору у розмірі 704.80 грн., суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 та п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, судом при вирішення даного спору висновок судової будівельно-технічної експертизидо уваги не приймався, тому вимоги позивача про стягнення на його користь витрат на проведення експертизи в розмірі 3 571,20 грн., задоволенню також не підлягають.

Крім того, відповідачем була подана заява про звільнення його від сплати судових витрат, у зв`язку з тим, що він є батьком багатодітної малозабезпеченої сімї до складу якої входять: ОСОБА_5 , 1986 р.н., (дружина), ОСОБА_6 , 2007 р.н., (син), ОСОБА_7 , 2012 р.н., (син), ОСОБА_8 , 2015 р.е., (дочка), ОСОБА_9 , 2017 р.н., (син).

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З довідки № 2003 від 26.12.2019 року, виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради вбачається, що сімя відповідача перебуває на обліку в Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради та отриму/є дополмогу як малозабезпечена сімя.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача половину витрат, понесених на сплату судового збору у розмір 352,40 грн. (704,80/2).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 259, 263-265,355 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 358 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про визначення порядку користування квартирою задовольнити частково.

Визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши у користування: ОСОБА_1 приміщення житлової кімнати № НОМЕР_5 площею 28,53 кв.м., та приміщення вбудованої шафи 3 площею 3,65 кв.м.; ОСОБА_2 приміщення житлової кімнати № НОМЕР_2 площею 19,52 кв. та приміщення житлової кімнати АДРЕСА_3 6 площею 16,32 кв.м.

Приміщення коридору №1 площею 2,08 кв.м, кухні №4 площею 5,01 кв.м, вбиральні №5 площею 5,15 кв.м., залишити в спільному сумісному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 352,40 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до для початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області

Суддя В.В. Прохоренко