Справа № 128/1516/20
УХВАЛА

Іменем України

19 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка подана та підписана його представником (адвокатом) Бабошином Андрієм Сергійовичем до відкриття провадження у справі «про забезпечення позову» до відповідачів: Виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 ,-

УСТАНОВИВ:

18.06.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана та підписана його представником ( адвокатом) Бабошином А.С. до відкриття провадження у справі «про забезпечення позову» до Виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 , яка представником позивача умотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно.

Вказує, що ОСОБА_4 був складений заповіт № 1435 на її сина ОСОБА_5 , який засвідчений приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Нідзельською І. Є. Згідно даного заповіту ОСОБА_5 26.10.2018 зареєстрував за собою право власності на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0193, на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0192, на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0194 та на 1/2 частки житлового будинку, з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79,4 кв. м.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно. Однак, йому стало відомо, що ОСОБА_5 складений заповіт на брата ОСОБА_2 .

Вказує, що заповіт, який був складений матір`ю ім`я на ОСОБА_5 можна вважати недійсним, так як в останні роки свого життя ОСОБА_4 хворіла онкозахворюваннями, також розладом психіки, відповідно вживала заспокійливі засоби які містили в собі препарат «міфедрон». Отже, волевиявлення щодо складення даного заповіту ОСОБА_4 не могла проявляти. Крім того, ОСОБА_2 участь в підтримці стану здоров`я ОСОБА_4 не приймав та разом із нею ніколи не проживав, що можуть підтвердити ряд свідків в судовому засіданні.

З посилкою на ст.ст. 215, 1233, 1234 ЦК вважає, що для запобігання оформлення ОСОБА_2 права власності на належне позивачу майно на праві власності за законом та для належного захисту його прав , просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно належне ОСОБА_5 , код НОМЕР_1 , а саме: на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0193, на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0192, на 1/2 частки земельної ділянки кадастровий номер :02:007:0194 та на 1/2 частки житлового будинку, з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 79,4 кв. м. розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд вважає, що заява представника позивача ( заявника) адвоката Бабошина А.С. є необґрунтованою, а тому у задоволені позову слід відмовити виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, з копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , серія НОМЕР_2 виданого повторно 16.1.2020 Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), що його батьком значиться ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , видане повторно 15.01.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помела ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_4 , видане 10.01.2020 Вінницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Шаля Республіка Словенія помер громадянин України ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть видане Республікою Словенія .

Згідно до інформації, сформованої 26.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна : ОСОБА_5 належала на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії та номер:1435, видане 26.10.2018 : Ѕ частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0193, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0192, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частка земельної ділянки з кадастровим номером :02:007:0194 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частка житлового будинку, з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами загальною площею 79,4 кв. м., який розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( дата державної реєстрації 26.10.2018 права власності).

А інша 1/2 частка на вищевказане нерухоме майно, належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про спадщину за законом гр. ОСОБА_2 ( дата державної реєстрації 02.12.2014 права власності).

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого законом від 17.07.97 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, забезпечення позову це, по суті, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів для забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, позивач ( представник) повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

З наданих представником позивача адвокатом Бабошиним А.С. документів, судом установлено, що гр. ОСОБА_2 ще з 02.12.2014 належить на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частці нерухомого майна на яке адвокат просить накласти арешт, а інша 1/2 частка на вищевказане нерухоме майно, належала на праві спільної часткової власності на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом ,-померлому ОСОБА_5 з 26.10.2018.

Матір ОСОБА_1 - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , майже два роки тому.

В свою чергу, адвокатом не додано суду доказів, чи подавав ОСОБА_1 , після смерті своєї матері заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом; чи отримував він відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право спадщини за законом; не надано суду копію заповіту матері; не надано суду інших належних та допустимих доказів, в обґрунтування заяви про забезпечення доказів. Також не надано суду доказів на те, що нерухоме майно на яке адвокат просить накласти арешт, належить позивачу (заявнику) на праві власності за законом як це зазначено адвокатом у даній заяві.

Також в даній заяви взагалі адвокатом не зазначено, який саме позов у подальшому позивач бажає подати до суду.

При чому, суд звертає увагу адвоката , що згідно до положень , викладених в ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так , згідно викладених в пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України 06.11.2009 N « Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснень, убачається, що зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину. Випадки, коли свідчення свідків допускаються як засіб доказування факту вчинення правочину, у ЦК визначені прямо (частина друга статті 937, частина третя статті 949 ЦК).

Отже , самі лише твердження представника позивача (заявника) адвоката Бабошина А.С. про потенційну можливість ОСОБА_2 оформити право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку нерухомого майна , після смерті ОСОБА_5 у разі задоволення позову, який буде поданий у майбутньому , без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення даної заяви про забезпечення позову.

Тому у забезпечені позову слід відмовити .

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень, викладених п.2 ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

Отже, суд звертає увагу адвоката, що зазначення ним у заяві про забезпечення позову адресу позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , є свідомим веденням суд в оману, оскільки ОСОБА_1 з 04.06.2020 утримується в Державної установі "Вінницька установа виконання покарань (№1), як особа засуджена до реального покарання до позбавлення волі за вироком Вінницького районного суду від 24.04.2019 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Керуючись ст.153 ЦПК України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

У забезпеченні позову за заявою ОСОБА_1 , яка подана та підписана його представником (адвокатом) Бабошином Андрієм Сергійовичем до відкриття провадження у справі «про забезпечення позову» до відповідачів: Виконавчого комітету Луко-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_2 ,-відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подачу апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду, з урахуванням положень, викладених в пункті 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя: О.Б. Саєнко