Справа № 212/2442/20
У Х В А Л А

про передачу справи на розгляд до іншого суду

16 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Дехта Р.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

08 квітня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, зазначає наступне.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Предметом позову є розірвання шлюбу з відповідачем. ЦПК України щодо даної категорії справ передбачає право позивача на вибір підсудності в тому випадку, коли на утриманні позивача є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач проживає та зареєстрований на території Ісландії.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із ч. 1 ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначені випадки, коли спір підсудний судам України, а саме: суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України;

4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні;

6 ) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України;

8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Спір, що вбачається з поданого позову жодним чином не корелюється із жодним з випадків, визначених ч.1 ст.76 вказаного Закону. Правила виключної підсудності також не підлягають застосуванню.

Стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», встановлює, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до статті 60 України «Про міжнародне приватне право», правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання. Вибір права згідно з частиною другою цієї статті обмежений лише правом особистого закону одного з подружжя без застосування частини другої статті 16 цього Закону. Угода про вибір права припиняється, якщо особистий закон подружжя стає спільним.

В позовній заяви позивач сам стверджує, що йому відомо по проживання відповідача в Ісландії.

Відповідно до п. 4 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом» суди розглядають спори за позовами громадян України до осіб, які проживають за кордоном, за правилами альтернативної підсудності, передбаченої статтею 110 ЦПК, а також виключної підсудності, передбаченої статтею 114 ЦПК та статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Відтак, суд не вбачає жодної підстави для визначення підсудності даного спору Жовтневому районному суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя встановив, що відповідно до Довідки відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та Відомостям адресно довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 , за місцем проживання не значиться та відсутня інформація щодо реєстрації місця проживання особи.

Суддя встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 14 лютого 2019 року, Шевченківським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №121 від 14 лютого 2019 року, зареєстрований шлюб між громадянином Ісландії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин кою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до частини 10 статті 28 ЦПК України, позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Суддя приходить до висновку, що останнім місцем перебування в України громадянина Ісландії ОСОБА_2 є Шевченківський район міста Києва, оскільки Шевченківським районним у місті Києві відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві було зареєстровано шлюб між громадянином Ісландії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та громадянин кою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис №121 від 14 лютого 2019 року.

Частиною 9 ст. 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним направити за підсудністю матеріали цивільної справи № 212/2442/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу до Шевченківського районного суду міста Києва 03057, (м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Керуючись ст.ст. 27, 28, 32, 32, 187 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу надіслати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва 03057, (м.Київ, вул. Дегтярівська, 31-А).

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Дехта