Справа № 316/324/18
Провадження № 6/316/43/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" червня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Енергодарі подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кулбаєвої Юлії Габідулівни, заінтересовані особи: стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов`язань,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кулбаєва Юлія Габідулівна (далі головний державний виконавець) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з поданням, в якому зазначає, що на виконанні Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) знаходиться виконавче провадження №57862196 з виконання виконавчого листа №316/324/18 виданого 08.05.2018 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за аліментами, присуджених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2006 р. у справі №2-1384/2006 на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.04.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 51975,08 грн., також про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойки (пеню) у розмірі 80000 грн. від суми несплачених у період з 01.02.2012 р. до 01.02.2018 р. аліментів присуджених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2006 р. у справі №2-1384/2006 про стягнення на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу боржника, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.04.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття і стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розміру понесених судових витрат на оплату судового збору в сумі 704, 80 грн. Рішення суду боржником не виконано, декларацію не надано, боржник ухиляється від виконання його, не вживає будь-яких дій спрямованих на виконання рішення.

Просить суд: тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим листом №316/324/18 виданого судом 08.05.2018 р.

В судове засідання учасники справи не з`явились, у зв`язку з чим, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали подання, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що на розгляді в Енергодарському міському суді Запорізької області перебувала цивільна справа №316/324/18, провадження №2/316/405/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області як орган опіки та піклування, про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) від суми несплачених аліментів та позбавлення батьківських прав. 19.03.2018 р. по зазначеній цивільній справі Енергодарським міським судом Запорізької області було ухвалено рішення, яким, у тому числі, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заборгованості за аліментами у розмірі 51975 гривень 08 копійок, присуджених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2006 р. у справі №2-1384/2006 на утримання сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.04.2006 р. і до досягнення дитиною повноліття; неустойку (пеню) від суми несплачених у період з 01.02.2012 року до 01.02.2018 року аліментів, присуджених рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 28.04.2006 року у справі №2-1384/2006, на утримання сина - ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03.04.2006 року і до досягнення дитиною повноліття - у розмірі 80000 гривень; судові витрати на оплату судового збору у розмірі 704 гривні 80 копійок понесених ОСОБА_1 .

На виконання зазначеного рішення, Енергодарським міським судом Запорізької області було видано08.05.2018 р. виконавчий лист №316/324/18 за яким головним державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з його примусового виконання.

Відповідно до приписів частин 1-3 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення та застосовується до фізичної особи, яка є боржником за невиконаним судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже тимчасове обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України є правом, а не обов`язком суду.

Відповідно до п.13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ст.2 Протоколу №4 до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та у Першому протоколі до неї, передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до положень ст.313 ЦК України, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Це право віднесено у ЦК до особистих немайнових прав фізичної особи, а саме - до особистих немайнових прав, що забезпечують природне існування фізичної особи. Відповідно до ч.3 ст.269 ЦК України, особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитись від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав.

Відповідно до приписів ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово обмежено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання.

З аналізу зазначених вище норм матеріального права вбачається, що для тимчасового обмеження громадянина України у праві виїзду за межі України необхідна не тільки наявність невиконаних зобов`язань, але і ухилення від їх виконання.

Ухилення означає, з об`єктивної сторони, такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. При чому наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Частиною 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Проте, матеріали справи та подання не містять доказів, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №316/324/18 у виконавчому провадженні №57862196, була отримана боржником, як не міститься доказів які свідчать на те, що боржнику відомо про наявність на виконанні у відділі державної виконавчої служби зазначеного виконавчого провадження, як і не доведено того, що боржник здійснював свідомі діяння (дії або бездіяльність) спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні. Доказів на доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань встановлених судовим рішенням, що є обов`язковою умовою для задоволення даного подання, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що подання необґрунтованим, а отже є таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 13, 258-261, 352, 353, 354, 441 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Кулбаєвої Юлії Габідулівни, заінтересовані особи: стягувач: ОСОБА_1 , боржник: ОСОБА_2 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним своїх зобов`язань відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Бульба