"12" червня 2020 р. Справа № 363/1240/20
УХВАЛА

12 червня 2020 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді: Баличевої М.Б., секретаря Дехтяренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород заяву представника ОСОБА_1 адвоката Пашинського Миколи Миколайовича про виправлення описки в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 363/1240/20 за заявою адвоката Коростенського Віталія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Пашинського Миколи Миколайовича про виправлення описки в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 363/1240/20 за заявою адвоката Коростенського Віталія Васильовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій адвокат Пашинський М.М. просить виправити описку в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 363/1240/20, а саме вказавши вірним процесуальний статус учасників справи стягувача та боржника, замість заявника та осіб, які можуть отримати статус учасників розгляду цивільної справи, а також вказати строк пред`явлення ухвали суду до примусового виконання, оскільки вказані недоліки ухвали суду можуть стати перешкодою, для її подальшого виконання.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Пашинського М.М. про виправлення описок в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року з наступних підстав.

Встановлено, що 27 березня 2020 року адвокат Коростенський В.В., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 вказуючи відповідачем ОСОБА_2 та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Обслуговуючий кооператив «Садівницьке товариство «Лагуна», Хотянівську сільську раду Вишгородського району Київської області та Департамент державної архітектурно будівельної інспекції у Київській області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Відповідно до ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви задоволено та заборонено ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти дії щодо перешкоджання та блокування ОСОБА_1 та членам її родини проходу та проїзду (заїзду/виїзду) дорогою, що веде до будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельних ділянок, що належать ОСОБА_1 на праві приватної власності.

В резолютивній частині ухвали суду від 30 березня 2020 року вказано процесуальні статуси сторін, а саме: заявник ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №14від 18.12.2009року «Про судове рішення у цивільній справі» вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності,які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання.

Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частні будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" права та обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частинами першою, третьою статті 431 ЦПК України передбачено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Вимоги до виконавчого листа закріплені ст. 4 вищевказаного закону, згідно якої у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Пашинського М.М. про виправлення описок в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 363/1240/19, оскільки посилання адвоката Пашинського М.М. на описку в ухвалі суду, в розумінні ст. 269 ЦПК України не є опискою.

Крім того, адвокатом не надано до суду жодних підтверджень того, що останній звертався до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця та те, що останніми було повернуто ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року без виконання, у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 269,353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Пашинського Миколи Миколайовича про виправлення описки в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 30 березня 2020 року по цивільній справі № 363/1240/20 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя М.Б. Баличева