Справа № 482/1741/19
Номер провадження 2/482/172/2020
16 червня 2020року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Баранкевич В.О., за участю секретаря Шведової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нова Одеса справу за позовом Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що відповідно до укладеного 15.07.2013року договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки відповідачу ОСОБА_1 в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією, початковим лімітом 500грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї.
Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 30% на рік.
Посилаючись на вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також витрати понесені по справі.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити, а справу розглядати в його відсутність.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у загальному порядку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази в матеріалах справи (анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 15.07.2013року, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), розрахунок заборгованості), судом встановлено, що згідно договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від 15.07.2013року (який складається із анкети-заяви про приєднання до умов і правил надання банківських послуг в Приват Банку та Умов) відповідачу ОСОБА_1 в установі позивача було відкрито картковий рахунок в гривні з відновлювальною кредитною лінією з початковим лімітом 500грн., а також видано кредитну картку та ПІН код до неї.
Відсоткова ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 30% на рік.
Згідно п.1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє 12 місяців з моменту підписання, по закінченню цього строку він автоматично продовжується на такий же строк якщо жодна сторона не поінформує іншу про його припинення.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
З умовами укладеного договору відповідач ознайомлений, ним він підписаний.
Вказаним кредитним договором передбачено умови надання позичальнику грошових коштів Банком у тимчасове платне користування.
Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3. вказаних Умов та правил, банк має право проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше як за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови.
Умови про спосіб надання виписки про стан карткового рахунку в заяві на отримання кредиту відсутні.
Доказів виконання позивачем п. 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг щодо своєчасного сповіщення відповідача у спосіб, передбачений договором, про зміну розміру фіксованої процентної ставки, банком суду не надано.
Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна розміру процентної ставки за кредитом з 30% у бік її збільшення про що свідчить наданий банком до позовної заяви розрахунок, проведена банком без належного повідомлення відповідача, а отже безпідставно. Тобто, проценти за період з 01.09.2014 р. по 31.07.2019 р. мали б застосовуватися виходячи з 30% на місяць, у зв`язку із чим підлягають перерахунку з моменту зміни процентної ставки банком, тобто з 01.09.2014 р.
Проценти за користування кредитом з 01.09.2014 р. по 31.07.2019 р. мають становити: 473грн.(тіло кредиту) х 30%) : 365 = 0,17грн. (% на день) х 1794 днів прострочення = 697,45грн (% за користування кредитом).
Загальна сума відсотків які підлягають стягненню з відповідача складає 781,59грн. з яких 84,14грн (за період до 01.09.2014р.) + 697,45грн. (за період з 01.09.2014р. по 31.07.2019 року).
Умовами договору ( п.2.1.1.12.6.1 Умов) передбачено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань на суму більше 100грн. позичальник сплачує банку пеню, яка розраховується наступним чином: пеня = відсоткова ставка за кредитним договором /30 (нараховується за кожен день прострочення ) + 50грн. (одноразово).
Крім того згідно по. 2.1.1.7.6 Умов при порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань понад 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у сумі 500грн.+5% від суми позову.
Вирішуючи питання, щодо стягнення штрафів та пені суд виходить з того, що відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
За такого, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, передбачене Умовами та правилам, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Такий же правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року в справі № 6-2003цс15.
Таким чином, у стягненні суми штрафів слід відмовити, оскільки угодою сторін передбачено застосування пені та штрафу за одне й те саме порушення зобов`язань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим, а з розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором та умов договору встановлено, що комісія і пеня нарахована банком в сумі 1615,07грн. складається саме з пені, адже банк почав її нараховувати тільки після виникнення у відповідача простроченої заборгованості більше 100грн.
За такого з відповідача підлягає стягненню на користь позивача лише пеня, при визначенні розміру якої суд виходить з наступного.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасно виконання грошових зобов`язань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який перевищує заборгованість, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання, неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст. 551 ЦК України.
В силу ч. 3.ст. 551 ЦК України, розмір неустойки, а пеня є її видом, може бути зменшений за рішенням суду, якщо значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
За такого, зважаючи що відповідач прострочив сплату тіла кредиту у сумі 473грн. та відсотків у сумі 781,59грн., сума пені підлягає зменшенню до рівня тіла кредиту та відсотків, які підлягають стягненню - 1254,59грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Зважаючи на вищевикладене до стягнення з відповідача на користь банку підлягає заборгованість станом на 31.07.2019року в сумі 2509(дві тисячі п`ятсот девять)грн. 18коп., з яких: тіло кредиту 473грн., відсотки 781грн. 59коп., пеня 1254грн. 59коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 7,10,89,258,259,263-265, 279, 280, 281 ЦПК України суд,
Позов Акціонерного Товариства КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
У стягнені заборгованості в іншій частині - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий: Баранкевич В.О.