ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4853/20 Справа № 215/4242/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання : Чубіна А.В.,

сторони справи:

скаржник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),

стягувач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_1 на ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року, постановлену суддею Демиденком Ю.Ю, у м.Кривому Розі, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Наказом Міністерства юстиції України №4053 від 17.12.2019 року «Про відділи державної виконавчої служби» виведено Тернівський район зі складу ГТУЮ в областях та введено до складу міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції зі збереженням статусу юридичних осіб та перейменуванням, у зв`язку з чим Тернівський віддял державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перейменовано на Тернівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

В обґрунтування скарги, ОСОБА_1 зазначив, що на підставі рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з нього на користь ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07.10.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 08.07.2017 не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам складає 75 894,84 грн.

З даною сумою заборгованості ОСОБА_1 не згоден, оскільки її розрахунок був здійснений, виходячи із середньої заробітної плати на даній місцевості, в той час як з 27.08.2019 він навчається в Криворізькому професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання та отримує стипендію в розмірі 490 грн., а тому заборгованість по аліментам повинна розраховуватись виходячи з не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07.10.2016 по 07.07.2017, а з 08.07.2017 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного року.

На підставі викладеного, просив скасувати розрахунок заборгованості по аліментам зроблений державним виконавцем Тернівського ВДВС від 31.08.2019 та зробити розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи з не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07.10.2016 по 07.07.2017, а з 08.07.2017 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного року, тобто перерахувати по мінімальному.

Ухвалою Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, скаржник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення норм процесуального і матеріального права, ставить питання про її скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі задовольнити, заявлені ним у скарзі вимоги.

Скаржник вказує, що він не згоден з розрахунком заборгованості по аліментам, зробленим державним виконавцем, посилаючись на те, що розрахунок був здійснений, виходячи із середньої заробітної плати на даній місцевості, в той час як з 27.08.2019 він навчається в Криворізькому професійному будівельному ліцеї на денній формі навчання та отримує стипендію в розмірі 490 грн., а тому заборгованість по аліментам повинна розраховуватись відповідно до вимог ч.2 ст.195 СК України, виходячи з не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.10.2016 по 07.07.2017, а з 08.07.2017 не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного року.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, скаржника ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити, з викладених у скарзі підстав, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах скарги, доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Судом встановлено, що на підставі виконавчого листа Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області №215/4242/16-ц; 2/215/1674/18, виданого 03.12.2018, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 щомісячно стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07.10.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 08.07.2017 не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.5).

ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо сплати аліментів належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів за період з жовтня 2016 по серпень 2019 року (а.с.14-15).

Згідно довідки №239 від 05.09.2019 ОСОБА_1 навчається у Криворізькому професійному будівельному ліцеї, термін навчання з 01.09.2019 по 15.02.2021 (а.с.3).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 на час виникнення заборгованості не працював, державним виконавцем вірно був зроблений розрахунок заборгованості по аліментам, виходячи із середньої заробітної плати на даній місцевості, а з 01.09.2019 початку навчання ОСОБА_1 , розрахунок заборгованості здійснюється з розрахунку суми отриманої стипендії, тобто при складанні оскаржуємого розрахунку заборгованості по аліментам, державний виконавець Тернівського ВДВС м.Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській діяв відповідно до закону та в межах своїх повноважень.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись із доводами скаржника ОСОБА_1 викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до статті 71 Закону України «Про виконавче провадження розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення суду у порядку, встановленому СК України.

У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої сторони у порядку, встановленому законом.

За змістом ч.2 ст.195 СК України заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а в разі спору - судом.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи 05 грудня 2018 року на адресу Тернівського ВДВС надійшла заява стягувача ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження та прийняття до виконання виконавчого листа №215/4242/16-ц; 2/215/1674/18, виданого Тернівським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 07.10.2016 по ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 08.07.2017 не менш ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

У відповідності до норм статей 3,4, 24,25,26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 06 грудня 2018 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №57858114.

Державний виконавець, виконуючи вимоги ч.4 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» зробив розрахунок заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_1 станом на 05 грудня 2018 року, який становив 53100,75 грн.

З метою виконання рішення суду, державним виконавцем було направлено запити до ПФУ, ДФС та з отриманих відповідей було встановлено, що боржник ОСОБА_1 не працює, пенсію не отримує, у зв`язку із чим заборгованість зі сплати аліментів була нарахована державним виконавцем, виходячи із середньої заробітної плати працівника за даною місцевістю.

Боржником ОСОБА_1 державному виконавцю була надана довідка №239 від 05.09.2019 року про те, що останній з 01.09.2019 навчається на денному відділенні Криворізького професійного будівельного ліцею, строк навчання по 15.02.2021.

Станом на 31 серпня 2019 року державним виконавцем була нарахована заборгованість згідно середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, яка складає 75894,84 грн.

16.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на дохід, яка направлена на виконання до КПБЛ, тобто за місцем навчання боржника.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, стягувач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_1 07 жовтня 2016 року, рішення суду про стягнення аліментів ухвалено 03 грудня 2018 року, 05 грудня 2018 року Тернівський ВДВС отримав заяву стягувача ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження та прийняття до виконання виконавчого листа №215/4242/16-ц; 2/215/1674/18, 06 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження ВП №57858114 про стягнення аліментів.

Відповідно, на час відкриття виконавчого провадження про стягнення аліментів у ОСОБА_1 виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 07 жовтня 2016 року (день подачі позову до суду) по 05 грудня 2018 року (день подача заяви про відкриття виконавчого провадження та прийняття до виконання виконавчого листа) і державний виконавець, діючи відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження ч.2 ст.195 СК України нарахував боржнику за вказаний період заборгованість, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки боржник не працював. В подальшому, державний виконавець щомісячно здійснював нарахування боргу, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, оскільки отримані державним виконавцем після перевірки відомості підтверджували той факт, що боржник ОСОБА_1 не працює, пенсію не отримує, нерухомого майна не має.

Після встановлення, що ОСОБА_1 з 01.09.2019 навчається на денному відділенні Криворізького професійного будівельного ліцею державним виконавцем станом на 31 серпня 2019 року була нарахована заборгованість, яка складає 75894,84 грн. та 16.09.2019 винесено постанову про звернення стягнення на дохід, яка направлена на виконання до КПБЛ, тобто за місцем навчання боржника, де борг нараховується із суми отриманої стапендії.

Посилання скаржника на ч.2 ст.195 СК України, яка передбачала, що, якщо платник аліментів не працює на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує, колегія суддів відхиляє, оскільки ця норма закону була чинною на час подання позову про стягнення аліментів (жовтень 2016 року) та на час ухвалення рішення і нарахування державним виконавцем заборгованості (грудень 2018 року) втратила чинність, окрім того нарахування боргу здійснювалось державним виконавцем, як зазначалось вище, починаючи з жовтня 2016 року і в цей період часу до 01.09.2019 року боржник ОСОБА_1 не працював, не отримував пенсії, тобто не мав доходу, а отже державний виконавець, нараховуючи заборгованість по аліментам згідно середньої заробітної плати працівника для даної місцевості, діяв в рамках закону і наданих йому повноважень.

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За змістом ч.ч.1,2 ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу і у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу ДВС усунути порушення.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Обов`язком суду під час розгляду справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Слід зазначити, що вимога скаржника про скасування (обчислення) розрахунку заборгованості по аліментам становить самостійну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача про захист невизнаного, порушеного чи оспореного права або інтересу, яка підпадає під цивільну юрисдикцію. Скаржник, звернувшись із вимогами про зобов`язання скасування розрахунку заборгованості по сплаті аліментів, не врахував, що в порядку оскарження дій державного виконавця, такий спосіб захисту порушеного права не передбачено.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини, колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії державного виконавця під час складення розрахунку заборгованості по аліментам були правомірними і відповідали вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», і такими діями права чи свободи боржника порушено не було.

З урахування наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не ґрунтуються на нормах права, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального права, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2020 року.

Головуючий

Судді: