Провадження № 2/750/83/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/11208/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог Багатопрофільне приватне підприємство «Позитив» про визнання протиправним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,-

в с т а н о в и в:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Чернігова з позовом до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 року про затвердження технічної документації та передачі у власність безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія та номер 46102142 від 22.10.2015 року видавник: реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044, виданого на ім.»я ОСОБА_2 . Свої позовні вимоги мотивував тим, що вказане рішення було видано незаконно, оскільки відповідно до Договору дарування від 04.08.1995 року він ОСОБА_1 набув права власності (прийняв у дар) на незакінчений будівництвом, але не зданий в експлуатацію жилий будинок з надвірними будівлями, процент зносу становить 10% і процент готовності становить 100% в місті Чернігові по АДРЕСА_1 . Вказаний факт не був врахований при вирішенні питання передачі земельної ділянки ОСОБА_2 у приватну власність. Чернігівською міською радою надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти позову заперечує і просить в його задоволенні відмовити.

Ухвалою суду від 04.11.2019 року відкрито провадження по справі.

25.11.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування незакінченого будівництвом, але не зданого в експлуатацію жилого будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 укладений 04.08.1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений Пилипенко Н.С. державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за №1-69-19. Свої позовні вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що вказаний договір є фіктивний, укладений про людське око.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 21.12.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до спільного розгляду, позови об`єднано в одне провадження. Відповідачем по зустрічному позову надано відзив на позов, з якого вбачається, що позовні вимоги не визнає, в їх задоволенні просить відмовити повністю. Також подана заява про застосування строку позовної давності.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 06.02.2020 року відмовлено в прийнятті заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову та повернуто її заявнику.

Ухвалою від 06.02.2020 року підготовче провадження по справі закрито і справу призначеного до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , його представник позовну заяву підтримали, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 , його представники в задоволенні позову ОСОБА_1 просили відмовити повністю, зустрічну позовну заяву просили задовольнити.

Представник Чернігівської міської ради в задоволенні позову ОСОБА_1 просив відмовити, у вирішенні зустрічного позову поклався на розсуд суду.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

05 липня 1971 року ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_3 , який посвідчений держаним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Сіліченко Е.І. і зареєстрований за № 1-6074, набув права власності на будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 . Домоволодіння в цілому складається з будинку, житлова площа якого становить 33,3 кв.м та сарая. В 1976 році ОСОБА_2 згідно дозволу №181 від 18.04.1975 року розпочав будівництво нового будинку.

Рішенням виконавчого комітету Деснянського районної ради народних депутатів м.Чернігова №146 від 10.07.1995 року «Про індивідуальне будівництво» дозволено ОСОБА_2 будівництво сараю, гаражу з лазнею і кімнатою відпочинку по АДРЕСА_1 .

04 серпня 1995 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладається Договір дарування, згідно якого ОСОБА_2 передав, а ОСОБА_1 прийняв у дар незакінчений будівництвом, але не зданий в експлуатацію жилий будинок з надвірними будівлями , процент ізносу становить 10% і процент готовності становить 100%, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з надвірних будівель є Б- сарай, В-1- сарай, навіс ВІ-І, туалет Г-1, огорожа №1-2. Вказаний договір посвідчений Пилипенко Н.С. державним нотаріусом першої чернігівської державної нотаріальної контори і зареєстрований в реєстрі за №1-3919. Як зазначив ОСОБА_1 . Договір дарування не було зареєстровано в органах БТІ з причин не закінчення будівництва будинку по АДРЕСА_1 .

В подальшому ОСОБА_2 23.02.2015 року звертається до Чернігівської міської ради з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,080 га в АДРЕСА_1 . Однак договір дарування, укладений з ОСОБА_4 , не надає.

Пунктом 1.20 рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 року затверджується технічна документація та передається у власність безоплатно земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044).

22 жовтня 2015 року ОСОБА_2 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 46102142 на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044.

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

На час підписання Договору дарування від 04.08.1995 року діяли норми Цивільного кодексу Української РСР від 1963 року, якими передбачалася обов`язкова реєстрація Договору за місцем знаходження будинку у Чернігівському міжміському бюро технічної інвентаризації після здачі будинку в експлуатацію.

У відповідності до п.4 ч.ІІ «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» реєстрації підлягали всі будинки і домоволодіння в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать місцевим Радам депутатів трудящих, державним, кооперативним і громадським установам, підприємствам і організаціям, а також ті будинки і домоволодіння, які належать громадянам на праві особистої власності. Будинки. Що підлягають реєстрації, повинні бути закінчені будівництвом і прийняті в експлуатацію за актом, затвердженим виконкомом місцевої ради депутатів трудящих.

На час укладання Договору дарування житловий будинок по АДРЕСА_1 не був закінчений будівництвом, в зв`язку з чим не зареєстрований ОСОБА_5 ..

Відповідно до частини 1 статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст..377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Ті самі норми закріплені і в ст.120 Земельного кодексу України.

Відповідно до ст..120 Земельного кодексу України ( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.

В вересні 2019 року позивачу ОСОБА_1 стало відомо, що на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на ОСОБА_2 , підставою реєстрації стало Свідоцтво про право власності на земельну ділянку.

Звертаючись із заявою до Чернігівської міської ради про надання дозволу на виготовлення технічної документації ОСОБА_2 надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 відомості відсутні, про наявність Договору дарування від 04.08.1995 року він не повідомив.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлений ст..123 земельного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Згідно ст..181 Земельного кодексу України землеустрій - це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Землеустрій передбачає встановлення (відновлення) на місцевості меж адміністративно-територіальних утворень, землеволодінь і землекористувань; складання проектів відведення земельних ділянок; встановлення в натурі меж земельних ділянок; підготовку документів, що посвідчують право власності або право користування у випадках передбачених законом тощо.

Відповідно до ст..50 Закону України «Про землеустрій» ( в редакції чинній станом на 27.04.2015 року) проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок.

При складанні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр.. ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0800 га в АДРЕСА_1 не був врахований укладений в 1995 році Договір дарування ОСОБА_2 нерухомого майно, що розташоване на вказаній земельній ділянці, ОСОБА_1 .

Звертаючись з зустрічним позовом ОСОБА_2 просить визнати Договір дарування від 04.08.1995 року , недійсним, зазначаючи, що вказаний договір дарування укладався без наміру створення юридичних наслідків, що були передбачені умовами цього договору, тобто укладаючи цей договір ОСОБА_2 не мав наміру відчужувати єдине житло. Відсутність наміру сторін договору до настання правових наслідків, що передбачається його умовами, на думку ОСОБА_2 є той факт, що він залишився зареєстрований за вказаною адресою і постійно там мешкав, а ОСОБА_1 не вчинив жодних дій щодо прийняття майна у дар.

Відповідно до ч.1 ст.41 ЦК УРСР угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Статтею 58 ЦК УРСР визначено, що недійсною є угода, укладена лише про людське око, без наміру створити юридичні наслідки (мнима угода).

Якщо угода укладена з метою приховати іншу угоду (удавана угода), то застосовуються правила, що регулюють ту угоду, яку сторони дійсно мали на увазі.

Згідно ст..234,236 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Відповідно до ст.. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Реєстрація місця проживання та фактичне проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не може достеменно доводити той факт, що Договір дарування від 04.08.1995 року є мнимою угодою, укладено без наміру створення юридичних наслідків. Інших доказів на підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_2 не надано.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 та відмови в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 .

Керуючись ст.12, 13, 81, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати п.1.20 рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 року про затвердження технічної документації та передачі у власність безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044).

Скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 46102142 від 22.10.2015 року видавник: реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044, виданого на ім.»я ОСОБА_2 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач (відповідач) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач (позивач) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач Чернігівська міська рада (місто Чернігів вулиця Магістратська 7 ).

Повне рішення виготовлено 15.06.2020 року.

Суддя Н.В.Требух