ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2020 року м. Кропивницький

справа № 389/2594/19

провадження № 22-ц/4809/735/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Мурашка С.І.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_1 - адвокат Смалиус І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Смалиус Ірини Володимирівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 на рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2020 року, суддя Ябчик Н.М., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Мошоринської сільської ради Знам`янського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_2 . Після смерті тітки, відкрилася спадщина на земельну ділянку № НОМЕР_1 , загальною площею 2,4950 га, розташовану на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, належну ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.03.2006 року серії КР №060935, з кадастровим номером НОМЕР_2 :02:000:0958 виданого згідно з розпорядженням голови Олександрійської районної державної адміністрації від 18.07.2005 №398-р., від 15.08.2005 року №461-р.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала належну земельну ділянку, ОСОБА_3 , яка є її рідною сестрою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

Після смерті матері позивач прийняв спадщину у встановленому законом порядку.

Зазначає, що його мати не прийняла у встановлений законом строк спадщину після смерті сестри ОСОБА_2 у зв`язку з юридичною необізнаністю, оскільки вважала що заповіт на її ім`я, вже є документом, що підтверджує її справо на земельну ділянку, яку за життя їй заповіла сестра.

Зазначає, що звернувся до нотаріуса з метою прийняття спадщини після смерті тітки лише - ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки тривалий час перебував за межами країни та отримав від нотаріуса роз`яснення про те, що ним пропущено установлений законом строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та рекомендовано для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, звернутися з позовом до суду.

Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішенням Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначається, що з моменту смерті своєї матері він фактично вступив у володіння спадковим майном. Зокрема, Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на ім`я тітки, який зберігався у неї до її смерті й знаходиться у володінні позивача на сьогоднішній день. Відповідно до Державного акту отримував кошти за оренду земельної ділянки, яка знаходилася в оренді в ТОВ «УкрАгроКом». Після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася, а тому спадкоємець ніяким чином від спадщини не відмовлявся. Крім того, суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_3 прийняла спадщину після сестри, оскільки вона приступила до управління спадковим майном. Позивач не міг звернутися до нотаріальної контори в 2013 році, оскільки перебував за кордоном на заробітках, так як його дружина постійно потребувала відповідного лікування на яке потрібні були кошти.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18.03.2020 по справі відкрито апеляційне провадження.

До суду не надано відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 09.04.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 17.08.2009 року.

За життя остання склала заповіт, яким заповідала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,4950 га, розташовану на території Головківської сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №9060935, виданого Розпорядженням Олександрійської райдержадміністрації від 18.07.2005 року №398-р від 15.08.2005 року №461-р і зареєстрованого за №12 від 22.03.2006 року, ОСОБА_3 (а.с.18), яка є матір`ю позивача.

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 .

З листа Знам`янської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2019 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася (а.с.53-54).

Суд першої інстанції зазначив, що у роз`ясненні Знам`янського районного державного нотаріуса від 12.06.2019 року адресованого на ім`я ОСОБА_1 з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 зазначено, що він вважається спадкоємцем, який не прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, та разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини постійно не проживав. За таких обставин йому рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 виданого 09.09.2013 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Олександрія Кіровоградської області померла ОСОБА_3 (а.с.11).

Суд першої інстанції зазначив, що з копії спадкової справи №03/2014, заведеної приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 11.09.2015 року.

ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку № НОМЕР_5 для ведення особистого селянського господарства, площею 5,5164 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9466, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №101393, виданого 26.07.2004 року Олександрійським районним відділом земельних ресурсів (а.с.118) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку № НОМЕР_6 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,5800 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0467, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №101393, виданого 26.07.2004 року Олександрійським районним відділом земельних ресурсів (а.с.131).

Згідно з довідкою виконкому Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 10.01.2014 року, ОСОБА_3 , була зареєстрована та проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Заповіт від імені ОСОБА_3 в сільській раді посвідчено 06.09.1999 року за реєстраційним номером 61 (а.с.31).

Суд першої інстанції зазначив, що позивач бажає прийняти спадщину на земельну ділянку після смерті матері ОСОБА_3 , яку їй заповіла ОСОБА_5 , однак, у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини, отже вона безперечно вважається такою, що не прийняла спадщину.

Посилання позивача, як на підставу своїх вимог, на неприйняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 у передбачені законом строки з підстави юридична необізнаність, є недоречними в силу ст. 1270 та ст. 1272 ЦК України.

Крім того, зазначив що після смерті матері - ОСОБА_3 , позивач звернувся у встановлений законом строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та отримав свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно померлої. Маючи державний акт на земельну ділянку, що належала ОСОБА_2 , заповіт останньої на користь ОСОБА_3 та фактично користуючись зазначеною земельною ділянкою, після смерті матері, тобто з 07.09.2013 року та достеменно знаючи, що на зазначену земельну ділянку ОСОБА_3 спадкових прав належним чином не оформила, звернувся до суду з позовом лише 03.09.2019, тобто через шість років після смерті спадкодавця.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що доказів тривалого перебування за межами країни позивач не надав, натомість спростовано наявним в матеріалах справи роз`ясненням нотаріуса, з якого вбачається, що з метою прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , він звертався, та отримав роз`яснення про пропуск встановленого законодавством строку.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для задоволення позову відсутні у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся з позовом до Мошоринської сільської ради з вимогою визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,4950 га, розташовану на території Головківської сільської ради на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії КР №9060935, виданого Розпорядженням Олександрійської райдержадміністрації від 18.07.2005 року №398-р від 15.08.2005 року №461-р і зареєстрованого за №12 від 22.03.2006 року, ОСОБА_3 (а.с.18), яка була її сестрою та матір`ю позивача.

На день смерті, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 одноособово.

З листа Знам`янської районної державної нотаріальної контори від 17.09.2019 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 спадкова справа не заводилася (а.с.53-54).

З роз`яснення Знам`янського районного державного нотаріуса від 12.06.2019 року адресованого на ім`я ОСОБА_1 з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 вбачається, що нотаріусом роз`яснено позивачу, що він є спадкоємцем, який не прийняв спадщину, оскільки в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори заяву не подав, та разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини постійно не проживав. За таких обставин йому рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивача. (а.с.11).

З копії спадкової справи №03/2014, заведеної приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Ніколаєнко Н.М. після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1

11.09.2015 року ОСОБА_1 отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку № НОМЕР_5 для ведення особистого селянського господарства, площею 5,5164 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:9466, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №101393, виданого 26.07.2004 року Олександрійським районним відділом земельних ресурсів (а.с.118) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку № НОМЕР_6 для ведення особистого селянського господарства, площею 2,5800 га, в межах згідно з планом, розташованої на території Головківської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, кадастровий номер :02:000:0467, яка належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №101393, виданого 26.07.2004 року Олександрійським районним відділом земельних ресурсів (а.с.131).

Встановлені обставини свідчать, що спадкове майно яке залишилось після смерті ОСОБА_2 не було прийняте її сестрою, яка була спадкоємцем, як за законом так і за заповітом, відповідно зазначене спадкове майно не може бути предметом спадкування після смерті ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що позивач не прийняв спадщину після смерті тітки оскільки вважав, що спадщину фактично прийняла його мати.

Відповідно до статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини,вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1,2 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Аналіз зазначених норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини свідчать, що діючим законодавством не передбачено фактичне прийняття спадщини особами, які постійно не проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відповідно доводи позивача, що спадкове майно після смерті тітки прийняла фактично його матір є необґрунтованими .

Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття.

Згідно п.24 вищевказаної постанови Пленуму особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач по справі на підтвердження позову зазначає, що тривалий час працював за кордоном, однак належні та допустимі докази на підтвердження зазначених обставин до суду не надано.

Крім того обставина, що позивач тривалий час перебував за межами України сама по собі не свідчить про відсутність у позивача можливості цікавитись долею майна, що належала спадкодавцю за життя.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з 2015 року, часу коли отримав свідоцтво про право на спадщину після смерті матері знав, що спадкове майно після смерті тітки не успадковане його матір`ю і не здійснив ніяких процесуальних дій відносно зазначеного спадкового майна .

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Приймаючи до уваги встановлені обставини колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що є правові підстави визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті тітки.

Апеляційний суд, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшов висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів заяви та наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Смалиус Ірини Володимирівни, яка представляє інтереси ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 06.02.2020 року, залишити без змін.

Текст постанови складено 16.06.2020 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: