Справа № 361/5827/19
провадження № 2/361/709/20
БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

УХВАЛА

04 червня 2020 року м. Бровари

Броварського міськрайонного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Петришин Н.М.

за участю секретаря: Плиси В.О.,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільної справи за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Садівничого Товариства «Заліське» про визнання недійсним рішення загальних зборів ,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Садівничого товариства «Заліське» (далі СТ «Заліське»).

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року об`єднано в одне провадження позовні вимоги у справах: № 361/5827/19, № 361/6013/19 та № 361/5619/19, призначено підготовче засідання.

До суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження в справі посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09 жовтня 2019 року, зроблені у цивільній справі №361/1478/17.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, направивши до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 щодо заявленого клопотання вважає, що справу можливо продовжувати розглядати в Броварському міськрайонному суді.

При розгляді заявленого клопотання судом встановлено наступне.

Предметом даного позову є визнання недійсним рішення загальних зборів Садівничого товариства «Заліське» від 20 серпня 2016 року відповідно до протоколу №20.

Позивачі, що оскаржують рішення загальних зборів є членами товариства, а ОСОБА_3 колишній член товариства.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Садівниче товариство «Заліське» є юридичною особою, зареєстрованою 13 жовтня 1992 року; організаційно-правова форма - садівниче товариство; види діяльності комплексне обслуговування об`єктів (основний).

Відповідно до пунктів 1.1, 3.1, 3.2 статуту Громадської організації садівничого товариства «Заліське», затвердженого загальними зборами від 08 вересня 2001 року (протокол № 8) та зареєстрованого 29 жовтня 2003 року Богданівською сільською радою Броварського району Київської області, громадська організація садівниче товариство «Заліське» є добровільною місцевою організацією, створеною на основі єдності інтересів його членів, та діє на засадах рівноправності членів Товариства, законності та гласності. Товариство діє відповідно до Конституції України на підставі Закону України «Про об`єднання громадян», інших актів законодавства та цього статуту. Товариство є самостійною юридичною особою з моменту її державної реєстрації.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з установленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Разом з тим, стаття 20 ГПК України відносить до кола справ, які підлягають розгляду в господарському суді, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.

За змістом частин першої - третьої статті 3 Господарського кодексу України (далі - ГК України) під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

У вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір - господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом статей 83, 85, 86 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, установлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

За змістом частин першої та другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

Громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності, є учасниками відносин у сфері господарювання, а відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю належать до господарських відносин (стаття 2, частина шоста статті 3 ГК України).

На час заснування та реєстрації Громадської організації садівничого товариства «Заліське» як юридичної особи у 1992 році був чинним Закон України «Про об`єднання громадян», статтею 1 якого було встановлено, що об`єднанням громадян є добровільне громадське формування, створене на основі єдності інтересів для спільної реалізації громадянами своїх прав і свобод. Об`єднання громадян, незалежно від назви (рух, конгрес, асоціація, фонд, спілка тощо) відповідно до цього Закону визнається політичною партією або громадською організацією. Дія цього Закону не поширюється на релігійні, кооперативні організації, об`єднання громадян, що мають основною метою одержання прибутків, комерційні фонди, органи місцевого та регіонального самоврядування (в тому числі ради і комітети мікрорайонів, будинкові, вуличні, квартальні, сільські, селищні комітети), органи громадської самодіяльності (народні дружини, товариські суди тощо), інші об`єднання громадян, порядок створення і діяльності яких визначається відповідним законодавством.

Закон України «Про об`єднання громадян» втратив чинність з 1 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про громадські об`єднання», статтею 1 якого встановлено, що громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадська спілка - це громадське об`єднання, засновниками якого є юридичні особи приватного права, а членами (учасниками) можуть бути юридичні особи приватного права та фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Закон України «Про об`єднання громадян» не надавав права громадським організаціям здійснювати господарську діяльність безпосередньо, а лише через створені ними підприємства (стаття 21 зазначеного Закону у редакції, чинній на час заснування та реєстрації ГО СТ «Заліське» як юридичної особи).

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до положень статуту Садівниче товариство «Заліське» є добровільним громадським неприбутковим формуванням створеним громадянами, здійснює такий вид діяльності, як комплексне обслуговування об`єктів; докази внесення його до реєстру як громадського об`єднання відсутні. СТ «Заліське» є самостійною юридичною особою з дати його державної реєстрації, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку, власну символіку, яка затверджується та реєструється у встановленому порядку.

Тобто ні за способом створення, ні за видом діяльності відповідач не відповідав ознакам, що характеризували б його як об`єднання громадян за законодавством, яке діяло на час створення СТ «Заліське». Відсутні також докази відповідності його ознакам громадського об`єднання за Законом України «Про громадські об`єднання».

Саме такі висновки зроблені при аналогічних обставинах у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у цивільній справі №361/1478/17.

Отже, даний спір виник між членом (учасником, учасником, який вибув) юридичної особи та цією ж юридичною особою, пов`язаний з діяльністю та управлінням останньої, є корпоративним, а тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України підлягає розгляду господарським судом.

З огляду на викладене, а також враховуючи положення чинного законодавства України, зміст правовідносин, спір, що виник між сторонами, справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Щодо інших клопотань, які надійшли до суду, то вони не підлягають вирішенню, оскільки провадження у справі необхідно закрити.

Крім того, у матеріалах справи знаходяться заяви про повернення судового збору позивачам, які відповідно до положень статті 7 Закону України «Про судовий збір» - підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 206, 255, 256, 260 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Провадження у справі за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Садівничого Товариства «Заліське» про визнання недійсним рішення загальних зборів закрити.

Повернути ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір у розмірі 768, 40 гривень.

Повернути ОСОБА_3 сплачений нею судовий збір у розмірі 768, 40 гривень.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Н.М. Петришин