Ухвала

04 червня 2020 року

м. Київ

справа № 0417/3512/2012

провадження № 61-8188ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Штелик С. П., (суддя-доповідач), Калараша А. А., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання договору поруки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2012 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2017 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2012 року скасовано.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 жовтня 2018 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до АТ КБ « ПриватБанк , ПАТ «Акцент-Банк» про визнання договору поруки недійсним.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 лютого 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк, ПАТ «Акцент-Банк» про визнання договору поруки недійсним та об`єднано в одне провадження з первісним позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року позовну заяву АТ КБ «Приватбанк» до АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» до АТ «Акцент-Банк» про визнання договору поруки недійсним залишено без розгляду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року про залишення без розгляду позову АТ КБ «Приватбанк» до АТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що АТ КБ «Приватбанк» не було належним чином повідомлене про час та місце судового засідання, призначене на 06 вересня 2019 року, тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення первісного позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника.

Довідка про доставку електронного листа щодо відправлення судової повістки про виклик в судове засідання не є належним повідомленням про розгляд справи, оскільки станом на день постановлення судом першої інстанції ухвали від 17 жовтня 2019 року Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свого функціонування в порядку визначеному Розділом XIII «Перехідні положення» ЦПК України, тому направлення судових повісток повинно здійснюватися у паперовій формі.

У травні 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції невірно застосував положення статті 128 ЦПК України, оскільки в матеріалах справи міститься довідка про доставку електронного листа щодо відправлення судової повістки про виклик позивача в судове засідання, призначене на 06 вересня 2019 року, що свідчить про належне повідомлення АТ КБ «Приватбанк» про вказане судове засідання. Крім того, представники банку не одноразово не з`являлись в судове засідання, при цьому були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та не вживали заходи щоб дізнатися про стан розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України встановлено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За змістом зазначених положень цивільного процесуального закону повторною є друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник АТ КБ «Приватбанк» про розгляд справи, призначений на 17 жовтня 2019 року був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення.

Згідно довідки, електронний лист щодо відправлення судової повістки про виклик в судове засідання, призначеного на 06 вересня 2019 року доставлений АТ КБ «ПриватБанк».

Частинами 4 та 5 ст. 14 ЦПК України передбачено, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Суд направляє судові рішення, судові повістки, судові повістки - повідомлення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Згідно з підпунктом 15.1 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подача, надсилання процесуальних та інших документів, формування матеріалів справи здійснюється в паперовій формі.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Днем опублікування Державною судовою адміністрацією у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади відповідного оголошення

є 01 грудня 2018 року, а тому Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система повинна була розпочати функціонування через 90 днів із зазначеної дати.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя «Про повернення на доопрацювання проекту Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему» від 28 лютого 2019 року було повернуто Державній судовій адміністрації України проект Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему на доопрацювання. Запропоновано Державній судовій адміністрації України відкликати оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, апеляційний суд виходив із того, що на день постановлення Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська ухвали від 17 жовтня 2019 року Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала свого функціонування в порядку визначеному Розділом XIII «Перехідні положення» ЦПК України, тому направлення судових повісток повинно здійснюватися у паперовій формі.

Встановивши, що відсутні належні докази направлення АТ КБ «Приватбанк» судової повістки у порядку, визначеному статтею 128 ЦПК України, та врахувавши, що позивач належним чином не був повідомлений про слухання справи, призначене на 06 вересня 2019 року, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків суду апеляційної інстанцій не впливають, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про визнання договору поруки недійсним.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. П. Штелик

А. А. Калараш

В. М. Сімоненко