ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області

в складі

головуючого судді: Осаулової Н.А.,

за участю секретаря: Слюсар Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Фастів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернулася до суду із даним позовом.

Свій позов мотивує тим, що вона з 22 січня 2002 року є пенсіонером за інвалідністю. За життєвих обставин, знаходячись за межами бідності вона не отримує від свого повнолітнього сина ОСОБА_2 жодної грошової підтримки. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем та необхідністю постійного лікування, відсутністю джерел доходу, крім пенсії, вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просити суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/5 частин зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати подання позову і довічно.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, з викликом сторін.

20 травня 2020 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області на підставі ст.53 ЦПК України, було залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також є сином позивачки.

Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлялася судом вчасно та належним чином. Між тим, 07 квітня 2020 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, зазначила що позов підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. 31 березня 2020 року на адресу суду направив відзив на позов, в якому просив розглянути справу без його присутності, оскільки він проходить службу в іншому регіоні та позов його матері задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Через канцелярію суду подав відзив, в якому просив суд розглянути справу без його участі та задовольнити його в повному обсязі.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю є ОСОБА_4 , що підтверджено Свідоцтвом про його народження Серія НОМЕР_1 виданим 05 жовтня 1989 року (а.с.9).

Між тим, ОСОБА_4 після одруження ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_5 змінила прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджено Свідоцтвом про одруження № НОМЕР_2 виданим 20 лютого 1998 року (а.с.10).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є постраждалою внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії та Пенсіонером по інвалідності 2 групи довічно, що підтверджено Посвідченням Серія НОМЕР_3 виданим 22 січня 2002 року та Пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 Серія НОМЕР_5 (а.с.11, 12).

Згідно Довідки про доходи № 0161 1411 3938 0189 від 03 січня 2020 року виданої Фастівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління у Київській області Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку у Фастівському об`єднаному УПФУ в Київській області і отримує пенсію по інвалідності, загальний розмір якої за період з 01 липня 2017 року по 31 грудня 2019 року складає 13189 грн. 06 коп..

Статтею 51 Конституції України передбачено, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Аналіз даної норми свідчить проте, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав непрацездатність батьків та потреба у матеріальній допомозі.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як зазначив Верховний суд у Постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц (провадження № 61-2386сво/19) судом при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімуму, автоматично не свідчать, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Так, судом встановлено, що позивачка є пенсіонеркою, непрацездатною, інвалідом 2 групи довічно, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідач, який є її сином не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, а тому повинен відшукати можливість заробітку для надання своїй непрацездатній матері допомоги.

Підстав визначених ст. 204 СК України, для звільнення відповідача від обов`язку утримувати непрацездатну матір судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 14 лютого 2020 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп..

Відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись Конституцією України, ст. ст. 202-204 СК України, 10, 81, 141, 178, 277-279, 258-259, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 14 лютого 2020 року, та довічно.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Строк встановлений судом відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України продовжується на час дії карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серія НОМЕР_6 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 19 серпня 1999 року, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , паспорт серія НОМЕР_8 виданий Фастівським МРВ ГУ МВС України в Київській області 01 червня 2007 року, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , паспорт № НОМЕР_10 виданий органом 3247 05 травня 2016 року, адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Осаулова Н.А.

Рішення виготовлено 16.06.2020 р.