Справа № 127/2209/18
Провадження № 2/127/2879/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року клопотання відповідача задоволено. Провадження у справі № 127/2209/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, АТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення, закрито. Повідомлено позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Вінницького окружного адміністративного суду. Арешт на житловий будинок з господарськими будівлями номер АДРЕСА_1 .м., житловою площею 37,0 кв.м., що знаходиться в місті АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , та належить на праві приватної власності ПАТ КБ «Приватбанк», , накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 лютого 2018 року у справі № 127/№127/2209/18, скасовано.

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 02.04.2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2018 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

26.07.2019 року автоматизованою системою документообігу суду до провадження суді Сичука М.М. була розподілена вище зазначена справа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2019 року прийнято до свого провадження цивільну справу № 127/2209/18 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення.

Позов мотивовано, що 02 жовтня 2007 року ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір №VIW3GK03191673, відповідно до якого банк зобов`язався надати позивачу кредитні кошти в сумі 33500,00 доларів США, в тому числі 25000,00 доларів США на придбання нерухомості.

15.08.2017 року з претензії ПАТ КБ «Приватбанк» позивачу стало відомо, що належний йому на праві власності будинок, загальною площею 80,90 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 перейшов у власність ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі договору іпотеки, від 02.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом ВМНО Циц Н.В. та зареєстрований під номером 1608.

Реєстрація речових прав на вищезазначений об`єкт нерухомості за ПАТ КБ «Приватбанк» здійснена приватним нотаріусом ВМНО Бєлою О.М. за номером запису про право власності 17253560.

Позивач вважає, такі дії відповідача незаконними та такими, що підлягають скасуванню у судовому порядку.

В розділі 5 договору іпотеки зазначено, що між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» досягнуто згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, а саме передачу Іпотечного майна іпотеко держателю на праві власності в рахунок погашення боргу. Однак згідно зі п. 5.2 даного договору у разі настання обставин, зазначених в п. 4.1 Іпотечного договору, іпотеко держатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. Позивач зазначає, що в супереч вищезазначеним умовам договору іпотекодержателем не надіслано.

Крім того із ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» випливає те, що для проведення процедури передачі іпотечного майна іпотекодержателю необхідний висновок експерта стосовно ринкової вартості майна, однак даний висновок відсутній.

На даний час, з позивачем проживають малолітні діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Оскільки відповідач дозволу органу опіки і піклування на передачу майна Іпотекодержателю не отримав, то таким чином порушив вимоги ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». Дана процедура грубо порушує житлові права малолітніх, оскільки іншого місця проживання дочки не мають.

Також позивач зазначає, що оскільки належний йому будинок підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», то за відсутності його згоди на дану процедуру відповідач не мав законних підстав звертати стягнення на іпотечне майно.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду та згідно уточнених позовних вимог просив визнати дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» протиправними; скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 17253560 від 01.11.2016 року стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки (реєстрація права власності за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк»), а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2019 року залучено в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення в якості співвідповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Представник позивача в ході судового розгляду позов підтримав в повному обсязі, в поадльшому надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в ході судових засідань заперечив проти задоволення позову. В судові засідання призначені на 22.04.2020 року. 14.05.2020 року, 03.06.2020 року представник відповідача не з`явився, однак надав суду заяви про відкладення розгляду справи на час карантину.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною. Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо. Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів. Суд враховує, що дана справа перебуває у провадженні суду з лютого 2018 року, тобто майже два з половиною роки. Представник відповідача не скористався правом подати відзив на позовну заяву, клопотань про витребування чи долучення до матеріалів справи будь-яких додаткових доказів від нього також не надходило. Водночас представником відповідача надавались пояснення, що достатньо для зясування виниклаих правовідносин. Суд вважає, що поведінка представника відповідача зумовлює затягування строків судового розгляду, вирішення справи по суті.

Відповідач приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М. в судове засідання не з`явилась, однак повідомлялася належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення ,невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу ,який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.10.2007 року ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 житловий будинок з господарськими будівлями під номером АДРЕСА_2 .

Згідно довідки № 180 від 19.08.2018 року, виданої Головою квартального комітету «Добробут» в будинку АДРЕСА_3 зареєстровані та постійно проживають: ОСОБА_5 , 1982 року народження (дружина), ОСОБА_2 , 2007 року народження (дочка), ОСОБА_3 , 2009 року народження (дочка), ОСОБА_1 , 1985 року народження (власник).

Згідно рішення Вінницької міської ради від 25.12.2015 року № 71 «Про перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниці» назву вулиці «Червонофлотська» змінено на вулицю «Гетьмана Сагайдачного» та як вбачається з довідки № 5473 виданої 02.11.2012 року КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» відповідно до додатку № 3/79 до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 04.08.1987 року за АДРЕСА_4 200 будинку АДРЕСА_5 присвоєно № АДРЕСА_6 .

З пункту 1.2 договору купівлі-продажу від 02.10.2007 року слідує, що відповідно до відомостей, викладених у довідці-характеристиці виданої ВООБТІ 21.09.2007 року за № 21982 на земельній ділянці розташовані: житловий будинок з прибудовами «А», глинобетонний, обкладений цеглою, 1954 року побудови, житловою площею 37,0 кв.м. та сараї «Б», «б», «б1», погріб «В», огорожа №1-3. Загальна площа будинку, який відчужується 80,9 кв.м.

02.10.2007 між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір № VIW3GK03191673, відповідно до якого банк зобов`язався надати позивачу кредитні кошти в сумі 33500,00 доларів США, в тому числі 25000,00 доларів США на купівлю нерухомості.

Відповідно до п. 7.3 кредитного договору передбачено, що забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору іпотеки від 02.10.2007 року, укладеного ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «Приватбанк», посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1609, в забезпечення виконання боржником зобов`язань за кредитним договором іпотекодавцем передано в іпотеку цілий житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 80,9 кв.м., житлова площа 37,0 кв.м., місцезнаходження якого є: АДРЕСА_2 .

Відповідно до частини 3 Закону України «Про нотаріат» нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а також здійснює функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у порядку та випадках, встановлених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Реєстрація речових прав на вищезазначений об`єкт нерухомості за ПАТ КБ «Приватбанк» здійснена приватним нотаріусом ВМНО Бєлою О.М. за номером запису про право власності 17253560.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 114341904, сформованої судом 16.02.2018, власником житлового будинку з господарськими будівлями, загальною площею 80,9 кв.м., житловою площею 37,0 кв.м., місцезнаходження якого: АДРЕСА_6 , являється ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно претензії від 15.08.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» отримав у власність будинок, загальною площею 80,90 кв.м., житловою площею 37,00 кв.м., який знаходиться за адресою АДРЕСА_6 , на підставі договору іпотеки, від 02.10.2007 року, що посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Циц Н.В. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 1608.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону.

Одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом здійснення позасудового врегулювання є передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» .

Згідно статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що сторони у договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до частин першої та другої статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Системний аналіз положень статей 17, 33, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» дає підстави для висновку, що згода іпотекодавця про передачу належного йому нерухомого майна у власність іншої особи (іпотекодержателя), не є беззастережною, а залежить від ряду умов, таких як: чинність іпотеки, невиконання або неналежне виконання основного зобов`язання, визначення в установленому порядку вартості майна, наявності чинного рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на вказане майно.

Можливість реалізації іпотекодержателем права на звернення стягнення шляхом набуття права власності на предмет іпотеки передбачена статтею 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 07 липня 2004 року.

В жовтні 2019 року на підставі ухвали суду про витребування доказів від 16.09.2019 року, на адресу суду від Департаменту адміністративних послуг надійшла копія реєстраційної справи.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 12 Порядку (в редакції чинній на момент вчинення реєстрації) розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Згідно п. 57 зазначеного Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Пункт 60 Порядку визначає, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

В силу п. 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Дана позиція висловлена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 306/1224/16-ц.

Отже, Порядок крім іншого, пов`язує завершення 30-ти денного строку з моментом отримання відповідного повідомлення.

В матеріалах справи наявне повідомлення ПАТ «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, вих. № 951 від 25.07.2016 року та № 951/1 від 25.07.2016 року, яке було адресоване ОСОБА_1 . Однак, докази вручення останнього адресату відсутні, оскільки конверт повернувся відправнику з поміткою «за закінченням терміну зберігання», що в свою чергу виключає повідомлення ОСОБА_1 про звернення стягнення в позасудовий спосіб з боку ПАТ «ПриватБанк», яким порушено вимоги ЗУ «Про іпотеку» та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і унеможливило встановлення державним реєстратором завершення 30-денного строку, сплив якого пов`язується з проведенням подальших дій.

Згідно з відомостями Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/) інформація про відправлення за вищевказаними номерами відсутня, оскільки дані про відправлення за вказаними вище трек-номерами на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Вказане повідомлення про вручення поштового відправлення є неналежним доказом відповідно до статті 77 ЦПК України та зазначає, що в даному випадку іпотекодержатель не може вважатися таким, що набув право власності на нерухоме майно за правочином (договором іпотеки від 02.10.2007 року), оскільки його умовами прямо пов`язано перехід за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки із моментом отримання іпотекодавцем повідомлення про усунення порушень. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року (цивільна справа № 521/18393/16-ц).

Крім того, законодавство пов`язує проведення державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки саме з отриманням боржником повідомлення, чого в даній справі не було дотримано з боку представників ПАТ «ПриватБанк».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВП ВС від 24.04.2019 року в справі № 521/18393/16-ц.

На момент набуття ПАТ «ПриватБанк» права власності, на предмет іпотеки, була відсутня оцінка такого майна, що є порушенням чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки відбувалося в порядку статті 37 ЗУ «Про іпотеку», заявник зобов`язаний був надати відповідачу приватному нотаріусу Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М. оцінку вартості іпотеки.

Порядок проведення оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності регулюється ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», Методикою оцінки майна, затвердженої постановою КМУ від 10.12.2003 року № 1891 та Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна та майнових прав», затвердженого постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440.

Так, відповідно до п. 50 Національного стандарту № 1проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка. Окрім того, згідно п. 56 вказаного стандарту звіт про оцінку майна повинен містити особистий огляд об`єкта оцінки.

Проте, оцінка предмету іпотеки зробленої суб`єктом оціночної діяльності на момент набуття ПАТ «ПриватБанк» права власності на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , відсутня.

Отже, при винесенні приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлою О.М. оскаржуваного рішення було порушено встановлений чинним законодавством порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття останнього у власність, оскільки була відсутня і оцінка предмета іпотеки.

У відповідності до пункту 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

У відповідності до пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Як було встановлено судом, власник квартири згоди на відчуження квартири не надавав.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Банк не мав права звертати стягнення на квартиру, оскільки вона є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним з метою виконання умов кредитного договору, тобто споживчого кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку», отже зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Окрім того, згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У відповідності до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначалося вище згідно довідки № 180 від 19.08.2018 року, виданої Головою квартального комітету «Добробут» в будинку АДРЕСА_3 зареєстровані та постійно проживають неповнолітні: ОСОБА_2 , 2007 року народження (дочка), ОСОБА_3 , 2009 року народження (дочка).

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Законом України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, зокрема, ст. 18, передбачено, що діти члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власниками або наймачами. Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні та купівлі нового житла. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування.

В правовій позиції Верховного Суду України викладеній у постанові від 01.07.2015 року по справі № 6-396цс15 зазначено, що відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтерес дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Отже, відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним. Відсутність реєстрації дитини не є підставою для відмови в позові.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, відповідач відзив на позов з належними та допустимими доказами в підтвердження заперечень чи спростування доводів позивача не подав.

А тому виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ПАТ КБ «Приватбанк» проведена всупереч норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої О.М., АТ КБ «ПриватБанк» 1409,60 грн. судового збору на користь позивача

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 11, 18 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання дій нотаріуса неправомірними та скасування рішення задовольнити.

Визнати дії приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» протиправними.

Скасувати рішення приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису 17253560 від 01.11.2016 року стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки (реєстрація права власності за Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк»), а саме житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_6 .

Стягнути в рівних частках з Приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлої Оксани Миколаївни, Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач приватний нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна, місцезнаходження: вул. Київська, 4, корп. 207, м. Вінниця.

Відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570.

Суддя