У х в а л а

11 червня 2020 року

м. Київ

справа № 172/1176/16-ц

провадження № 61-8595 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В с т а н о в и в:

Ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року у цивільній справі № 172/1176/16-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначено судово-економічну експертизу; зупинено провадження у справі на час проведення даної експертизи.

Не погодившись із даною ухвалою суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» залишено без задоволення, а ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року залишено без змін.

02 червня 2020 року представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Грицай В. О., надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалуВасильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року.

У касаційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Грицай В. О., просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши касаційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, з огляду на наступне.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи та зупинення провадження у справі як процесуальні документи, що можуть бути оскаржені, передбачені відповідно пунктами 12 і 14 частини першої статті 353 ЦПК України, які відсутні у зазначеному переліку, а отже ці судові рішення не підлягають касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року не підлягає касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2018 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Ігнатенко

В. С. Жданова

В. О. Кузнєцов