Справа № 648/900/20
Провадження № 2/648/477/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Бугрименка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Цибух Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що відповідно до укладеного договору б/н від 25.11.2010 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3000 грн., який в подальшому було збільшено до 14000 грн.. Разом з тим, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 12.03.2020 року виникла заборгованість в сумі 14892 грн. 75 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 9513 грн. 29 коп., процентів, розрахованих відповідно до ст.625 ЦК, 895 грн. 03 коп., нарахованої пені 3299 грн. 06 коп., а також штрафів 500,00 грн. (фіксована складова), та 685 грн. 37 коп. (процентна складова). На підставі ст.ст. 526, 530, 610-612, 629,651, 1054 ЦК України, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість по договору кредиту 14892 грн. 75 коп. та судові витрати за сплачений судовий збір 2102,00 грн.

24.04.2020 року в справі відкрито провадження. Справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з?явився, в поданій до суду заяві просив розглянути справу без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце судового засідання повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов не подала.

За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов наступного висновку.

Суд установив, що 25.11.2010 року ОСОБА_1 підписала та надала Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», анкету-заяву, з якої вбачається, що вона погоджується з тим, що заява, разом з тарифами банку, пам`яткою клієнта та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі Умов та Правил), становлять договір про надання банківських послуг. На підставі вказаного договору відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 4000 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту жовтень 2021 року. Протягом строку кредитування розмір кредитного ліміту неодноразово збільшувався, останній раз 11 грудня 2017 року до 14000 грн..

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, де одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною другою статті 625 ЦК визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Отже, за загальним правилом, тягар доведення обґрунтованості вимог даного позову покладається на позивача.

На обґрунтування своїх вимог щодо укладення кредитного договору, розміру тіла кредиту, процентів та штрафів, позивачем до суду надано розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, довідку про зміну розміру кредитного ліміту, довідку про надані відповідачу кредитні картки, анкету заяву, витяг з тарифів «Універсальна», Умови та Правила надання послуг у Приватбанку, копію паспорта відповідача.

На думку суду, надані позивачем докази заявлених вимог не доводять, зокрема, що стосується стягнення відсотків, розрахованих відповідно до ст.625 ЦК, пені, штрафів.

Із анкети-заяви вбачається, що вона не містить інформації щодо порядку виконання зобов`язання, зокрема розміру платежу, строку його виконання, процентної ставки за кредитом, визначеної відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до пункту 2.1.1.12.4, 2.1.1.12.5 Умов та Правил надання банківських послуг строк та порядок погашення по кредиту (кредитному ліміту) по кредитним карткам з встановленим мінімальним обов`язковим платежем наведений довідки про умови кредитування/пам`яткі клієнта. Строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановленого мінімального обов`язкового платежу, здійснюється в наступному порядку проценти щомісячно за минулий місяць. Строк повернення кредиту в повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці.

Пунктом 2.1.1.12.8.1 Умов та Правил визначено, що пеня нараховується виходячи з процентної ставки за договором / 30, в день нарахування процентів.

Разом з цим, з дослідженого витягу з Тарифів вбачається, що вони не підписані відповідачем. Вказаний витяг включає в себе тарифи «Універсальна» 30 днів пільгового періоду, «Універсальна» 55 днів пільгового періоду, «Універсальна Контракт», «Універсальна Голд». Зазначені тарифи містять різні умови виконання зобов`язання та передбачають різну відповідальності. В матеріалах справи відсутні підтвердження, з якими саме із тарифних планів ознайомлена відповідач.

Таким чином, з вказаних доказів неможливо встановити, яка була погоджена між сторонами процентна ставка за договором, порядок погашення заборгованості, що в свою чергу виключають можливість встановлення факту порушення умов договору відповідачем. Відповідно, правових підстав стягувати з останньої пеню, штрафи, проценти, не має.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що обґрунтування вимоги позивача про стягнення відсотків, розрахованих відповідно до ст.625 ЦК, пені, в позові взагалі не обгрунтована.

Що стосується отриманих відповідачем коштів, суд зазначає наступне. Так, з виписки по рахунку вбачається, що відповідач протягом 2010-2019 років дійсно використовувала кошти банку шляхом зняття готівки через банкомат, оплати товарів та послуг. За вказаний період нею використано 34825 грн. 74 коп., при цьому, нею також поповнювався картковий кредитний рахунок, а саме на суму 43480 грн. 32 коп.. Таким чином, відповідач повністю повернула позивачу фактично отриманні у нього кошти.

Враховуючи викладене, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 16, 526, 530, 549, 611, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 141, 263-265, 277, 279, 280-282 України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Білозерським районним судом Херсонської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Відповідач, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12 червня 2020 року.

Позивач - Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (м.Київ, вулиця Грушевського, 1Д; )

Відповідач ОСОБА_1 ( останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1

Суддя: В.В.Бугрименко