У Х В А Л А

15 червня 2020 року

м. Київ

справа № 463/4792/18

провадження № 61-8639 ск 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 рокув справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Винниківської міської ради, ОСОБА_3 , третіх осіб Головного Управління Держпродспожив служби у Львівській області, Львівського обласного лабораторного центру, Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів про зобов`язання відповідачку ОСОБА_3 демонтувати яму, яка знаходиться на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , зобов`язати Винниківську міську раду та ОСОБА_3 привести земельну ділянку по АДРЕСА_2 належну позивачці ОСОБА_1 в м. Винники до стану її використання за цільовим призначенням у відповідності екологічних та санітарних норм.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_3 демонтувати вигрібну яму, яка знаходиться на земельній ділянці на АДРЕСА_1 на відстані 5 (п`яти) метрів від будинку АДРЕСА_2 .

В задоволенні вимог про зобов`язання Винниківську міську раду та ОСОБА_3 привести земельну ділянку на АДРЕСА_2 належну позивачці ОСОБА_1 до стану її використання за цільовим призначенням у відповідності екологічних та санітарних норм - відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

01 червня 2020 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, в якій просила скасувати ці судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити повністю.

Обґрунтовуючи касаційну скаргу, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з наступних підстав.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не наводить підстав, і при оцінці доводів касаційної скарги не встановлено, що рішення касаційного суду ухвалене за наслідками розгляду його скарги буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики, саме у застосуванні у подібних справах (правовідносинах) конкретних норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, а тому така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись пунктом 4 частиною четвертою статті 393, частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 16 квітня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 12 березня 2020 рокуповернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Сімоненко В. М.