Справа № 182/973/20
Провадження № 2-к/0182/1/2020
У Х В А Л А

Іменем України

16.06.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

18.02.2020 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнаття надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі двох мінімальних розмірів оплати праці Російської Федерації, встановлених на день стягнення з подальшою їх індексацією, починаючи з липня 2009 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_1 посилається на те, що рішенням Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі двох мінімальних розмірів оплати праці Російської Федерації, встановлених на день стягнення з подальшою їх індексацією, починаючи з липня 2009 року і до повноліття дитини. Зазначене рішення набрало законної сили на території Російської Федерації 06.11.2009 року та підлягає виконанню. Оскільки відповідач є громадянином України, тому вона звертається зазначеним клопотанням до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2020 року, головуючим суддею у справі визначено суддю Рунчеву О. В.

На виконання вимог ч. 1 ст. 467 ЦПК України, відповідачу ОСОБА_2 було направлено повідомлення про надходження вказаного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти клопотання. Вказане повідомлення було отримано останнім 15.04.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням. Протягом встановленого строку заперечень на клопотання до суду не надійшло.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.05.2020 року клопотання призначено до розгляду у судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, питання про перенесення розгляду клопотання не порушували. В своєму клопотанні про надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення судді Біла А. В. просила розглянути клопотання за її відсутності.

У відповідності до ч.5 ст.467 ЦПК України суд здійснює розгляд клопотання без участі представників сторін у справі, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду даного клопотання

Відповідно до ч. 2 ст.247ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд доходить наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року по справі № 2-4/09 було стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі двох мінімальних розмірів оплати праці Російської Федерації, встановлених на день стягнення з подальшою їх індексацією, починаючи з липня 2009 року і до повноліття дитини; стягнуто з ОСОБА_2 державне мито у дохід держави у розмрі 50 рублів 00 коп.

Копія вказаного рішення долучена до клопотання, належним чином завірена та містить запис про набрання законної сили 06.11.2009 року, яка також належним чином завірена.

До клопотання також додані документи, що підтверджують те, що ОСОБА_2 був своєчасно та належним чином повідомлений про час та місце судового засідання відповідно з законодавством Російської Федерації, підтвердження про його повідомлення є в матеріалах справи.

За змістом ч.1 ст.462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст.463ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно зі ч. 1 ст.464ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до п. 10 ст.1Закону України«Про міжнароднеприватне право» визнання рішення іноземного суду - поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Україна та Російська Федерація є учасниками Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам» від 22.01.1993 року, яка ратифікована Україною Законом України«Про ратифікаціюКонвенції проправову допомогуі правовівідносини уцивільних,сімейних такримінальних справах`від 10.11.1994року №240/94-ВР (далі - Мінська Конвенція).

Згідно статті 51 Конвенції, кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає і виконує наступні рішення, винесені на території інших Договірних Сторін, зокрема, рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань.

Відповідно до ст. 53 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, проходження процедури визнання та виконання рішення іноземного суду на території України відноситься до компетенції суду.

Згідно з ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51 Конвенції (зокрема рішення установ юстиції по цивільних і сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди по таких справах і нотаріальні акти у відношенні грошових зобов`язань, рішення судів по кримінальних справах про відшкодування збитку) розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинно бути здійснене примусове виконання.

В п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Умови Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах дотримані.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини, за формою та змістом відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 53 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року, ст. 466 ЦПК України.

Рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року набрало законної сили; відповідач ОСОБА_2 не був позбавлений можливості взяти участь у судовому процесі, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду; стягувачем не пропущено строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні; спір за законом України підлягає судовому розгляду, виконання рішення не загрожує інтересам України, тобто відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, тому клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1ст. 470 ЦПК України на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про міжнародне приватне право», Законом України «Про міжнародні договори України», Законом України «Про виконавче провадження», Конвенцією «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» від 22.01.1993 року та ст.ст. 1, 2, 3, 4, 10, 18, 76-82, 128,247, 258, 260, 467, 469 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року, ухваленого по справі № 2-4/09, яке набрало законної сили 06.11.2009 року в частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі двох мінімальних розмірів оплати праці Російської Федерації, встановлених на день стягнення з подальшою їх індексацією, починаючи з липня 2009 року і до повноліття дитини. Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. ( Реквізити для переказів грошових коштів: Отримувач: ОСОБА_1 , номер карти отримувача: НОМЕР_1 рахунок НОМЕР_2 в ПАТ Ощадбанк м. Санкт- Петербург, кореспондентський рахунок № НОМЕР_3 , БІК БАНКУ НОМЕР_4 , ОКТМО 41625000).

Видати виконавчий лист на підставі рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року з урахуванням даної ухвали та направити його разом з копією клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення іноземного суду, копією рішення Мирового судді судової дільниці № 44 Кіровського району Ленінградської області Російської Федерації від 08.08.2009 року та копією даної ухвали до Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (53000, м. Нікополь, вул. Отаманська, 2).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя: О. В. Рунчева