11.06.2020 Єдиний унікальний номер 205/1738/20
Провадження №2/205/1386/20
11 червня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Шавули В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
В С Т А Н О В И В :
Позивач 05 березня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.1-7).
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 09.09.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. вчинено виконавчий написи № 3239, яким запропоновано звернути стягнення на користь АТ "Банк Форвард" заборгованість, що виникла по кредитному договору № 6028866 від 11.10.2019 р., боржником за яким є ОСОБА_1 . Про наявність заборгованості позивач дізнався, лише 03.02.2020 року в ПАТ «Укрсиббанк» коли було заблоковано кредитну картку, і після звернення до відділення банку, було повідомлено про виконавче провадження.. Будь-яких листів чи повідомлень від АТ "Банк Форвард" та/або приватного нотаріуса позивач не отримував. Після звернення 04.02.2020 року до приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна було видано копію Постанови про відкриття виконавчого провадженню по № 6028866 від 11.10.2019 р. та дізнався про виконавчий напис і отримав інший виконавчий документ виконавчий напис № 3674. На думку позивача, оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не визнає заборгованість за кредитним договором у повному обсязі, вважає вимоги АТ «Банк Форвард» спірними.
За таких підстав, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3674, вчинений 09.09.2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 20 688,57 грн. за кредитним договором № 6028866 від 11.10.2019 року.
Ухвалою суду від 06.03.2020 року прийнято позов та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.28-29).
Відповідач ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримав, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про вручення адресату 12.05.2020 року (а.с.32), відзиву на позов не надавав.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.
З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку.
Відповідно до ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
13.01.2014 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Банк Руський Стандарт» (правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД») із підписаною ним заявою № 162733791, яка в п. 1 містить пропозицію (оферту) про укладення кредитного договору. Банк 13.01.2014 р. акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві клієнта, і уклав з клієнтом кредитний договір шляхом здійснення дій, які відповідно до п. 1.2 заяви вважаються акцептом оферти клієнта, а саме відкрив клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 та випустив на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку (а.с.17).
- заборгованості за процентами у розмірі 56,96 грн.,
- плата за пропуск мінімальних платежів становить 0,00 грн.
Окрім того, за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» АТ "Банк Форвард" сплатило в розмірі 850,00 грн.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 3239, вчиненого 09.09.2019 року приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюк В.С., що вбачається із наданих приватним виконавцем матеріалів виконавчого провадження №60288668 (а.с.75-112).
Положеннями статей 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
За приписами статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Аналогічні за змістом положення містяться у пункті 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
Такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису містить й Порядок (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ).
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік).
Пунктом 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, нотаріусу необхідно надати: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Таким чином, право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення (прострочене зобов`язання боржника) та бути безспірним у розумінні вищеназваних нормативних актів.
Аналіз положень вищеназваних нормативних актів свідчить про те, що підставою для вчинення виконавчого напису за кредитним договором є надання нотаріусу документів, які не тільки передбачені Переліком за назвою, але й містять відомості, які є необхідними умовам вчинення виконавчого напису за статтею 88 Закону та пунктом 3.1 глави 16 розділ 2 Порядку.
Інакше нотаріус має право витребувати у стягувача інші документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису ( пункт 2.2 глави 16 розділ 2 Порядку).
Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Боржник, в судовому порядку, може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (Вказана правова позиція викладена постанова Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі №6-887/цс17).
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості згідно з Переліком. Вказана правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року справа №466/6825/14ц.
В даному випадку при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом Ірпінського міського НО Кондратюка В.С. порушено вимоги Закону, оскільки кредитний договір не є документом, якій підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем. Розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, також не є документом, якій підтверджує безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, оскільки не відповідає вимогам Переліку.
Відповідачем у свою чергу до суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростував доводи, викладені позивачем.
Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Таким чином, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд вважає за необхідне позовні ОСОБА_1 задовольнити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за належне стягнути із відповідачів на користь позивача судовий збір в сумі 768,40 грн. Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст.ст. 284, 354 ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.С. Шавула