Справа № 369/8435/19
Провадження №4-с/369/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючого судді Дубас Т.В., за участю секретаря Мазурик Д.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа - Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанови державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною скаргою, в якій просила суд:

визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нечипоренка Юрія Івановича щодо відкриття виконавчого провадження № 592812174 та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нечипоренка Юрія Івановича скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 59281317, про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження вид 05.06.2019 за виконавчим провадженням № 59281317;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нечипоренка Юрія Івановича зняти арешт з майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: будинок за адресою АДРЕСА_1 , що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.06.2019;

зобов`язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України Нечипоренка Юрія Івановича закрити провадження № 59281317.

Свої вимоги скаржник обґрунтувала тим, що виконавець не мав права приймати до виконання виконавчий документ (ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.06.2018 у справі № 369/1234/17), оскільки останній не містить строку пред`явлення рішення до примусового виконання. Крім того, скаржник зазначає, що оскаржуваною постановою про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, що належить скаржнику, державний виконавець обмежив права її батька ОСОБА_2 , який проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки останній є фактичним користувачем даного майна, знаходиться на утриманні скаржника та не має іншого житла.

Ухвалою суду від 04.07.2019 скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків скарги.

Ухвалою суду від 30.07.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Скаржник в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належим чином.

Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області свого представника до суду не направив, про день, час та місце розгляду справи був також повідомлений належим чином, надіслав до суду заперечення на скаргу, в якій зазначено, що викладені в скарзі обставин є необґрунтованими, у зв`язку з чим скарга не підлягає задоволенню.

З огляду на ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.06.2018 у справі № 369/1234/17 визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

05.06.2019 на адресу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшла заява стягувача про відкриття виконавчого провадження разом з ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.06.2018 у справі № 369/1234/17 у зв`язку з порушенням ОСОБА_1 строків виконання взятих на себе зобов`язань, в якій стягувач просить стягнути на свою користь прострочені платежі, а саме: 30.06.2018 218250,00 грн., 30.07.2018 281250,00 грн., 30.09.2018 281250,00 грн., що в загальній сумі становить 1 125 000,00 грн.

Того ж дня було відкрито виконавче провадження за № 59281317.

Крім того, 05.06.2019 державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 10% від суми стягнення, тобто 112 500,00 грн.

05.06.2019 державним виконавцем проведено опис та здійснено арешт всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 .

У подальшому, 15.08.2019, на адресу Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документа без виконання, на підстави чого виконавчий документ було повернуто стягувачу.

З огляду на ч. 3 ст. 208 ЦПК України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 1 ст. 12 Закону Україні «Про виконавче провадження» виконавчі документі можуть буті пред`явдені до примусового виконання протягом трьох років.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Зважаючи на абзаци 3, 4 ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Зі змісту ч. 2 ст. 451 ЦПК України суд у разі обґрунтованості скарги поновлює порушене право саме заявника, а не будь-яких інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

А отже, державний виконавець у ході виконавчого провадження виніс оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно в межах вимог законодавства та своїх повноважень, вказівки скаржника на те, що фактичним користувачем обтяженого виконавцем майна є її батько, ніяким чином цього не спростовують, так як власником цього майна є саме скаржник, яка є боржником у виконавчому провадженні, і ці обмеження не перешкоджають її батьку користуватись цим майном. Тому вимоги скаржника щодо визнання дій виконавця неправомірними та зобов`язання його скасувати постанови суд не може задовольнити.

Не підлягають задоволенню й вимоги скаржника щодо зобов`язання виконавця зняти арешт з майна скаржника та закрити виконавче провадження, так як виконавчий документ вже повернуто стягувачу і виконавче провадження завершено, тобто арешт і так знімається відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а в частині невиконання вимог даної правової норми скаржник вимог не висувала.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 37, 56 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 259-261, 447-451 ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа - Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, про визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов державного виконавця відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В.Дубас