Дата документу 18.06.2020 Справа № 333/4448/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/4448/19Головуючий у 1-й інстанції Кулик В.Б. Повний текст рішення складено 04.03.2020 року
Пр. № 22-ц/807/1812/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації)

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-4), в якому просило стягнути з відповідача ОСОБА_1 суму в якості страхового відшкодування у розмірі 21854,17 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № НОМЕР_1 , предметом якого є страхування автомобіля «CHEVROLET Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . 04.04.2017 року у м. Запоріжжі, б-p Центральний, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «CHEVROLET Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «CHEVROLET Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. До позивача звернувся ОСОБА_2 з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_3 в розмірі 21854,17 грн. На адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено вимогу року щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування. Зазначену вимогу було повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку відповідача не було здійснено. Станом на 26.06.2019 року загальна сума страхового відшкодування становить 21854,17 грн., яку відповідачем не погашено.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції ОСОБА_4 (а.с. 73).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 76) відкрито провадження у цій справі, розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року (а.с. 113-117) позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» у цій справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування у розмірі 21854,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 123-128) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов залишити без задоволення.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 132).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 133), справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 135).

Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» подав відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 138-143).

Відповідач ОСОБА_1 в свою чергу надав апеляційному суд відповідь на відзив ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (а.с. 145).

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів).

Крім того, у період з 17.05.2020 року по 03.06.2020 року включно суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала на лікарняному, а у період з 01.06.2020 року по 10.06.2020 року суддя-член колегії Подліянова ОСОБА_5 перебувала на нетривалому лікарняному, який не давав права на її зміну іншим суддею в автоматизованому порядку у цій справі.

Також, за змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. …. 371… цього Кодексу.. , а також строк…розгляду апеляційної скарги … продовжуються на строк дії такого карантину.

В Україні на час розгляду цієї справи апеляційним судом карантин діє з 12 березня 2020 року по 22 червня 2020 року включно, що є загальновідомою інформацією.

Відводів суддям апеляційного суду учасниками цієї справи у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Так, в силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), скасувати судове рішення … частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача у повному обсязі у цій справі, керувався ст. ст. 12, 13, 229, 259, 264, 265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності всіх позовних вимог позивача у цій справі.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись можна лише частково з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає лише частково.

У порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції лише частково сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції в частині ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» має право на стягнення в порядку суброгації суми страхового відшкодування.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 17.01.2017 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № НОМЕР_1 , предметом якого є страхування автомобіля «CHEVROLET Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 6).

04.04.2017 року у м. Запоріжжі, б-p Центральний, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «CHEVROLET Cruze», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «CHEVROLET Lacetti», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2017 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності, обмежено усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення (а.с. 17-18).

До ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся ОСОБА_2 із заявою від 04.04.2017 року (а.с. 10-14) про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком, відповідно до умов Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № AM 114656 від 17.01.2017 року.

Позивач на підставі страхового акту № UA038/L01/01 від 26.04.2017 року (а.с. 22) та розрахунку суми страхового відшкодування від 26.04.2017 року до нього (а.с. 23) здійснив виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 в розмірі 21854,17 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3858 від 27.04.2017 року (а.с. 19).

Представник позивача звертався із заявами про страхове відшкодування від 10.10.2018 року, 13.12.2018 року (а.с. 84, 85) про відшкодування шкоди ТДВ «СК «Домінанта», проте відповіді не отримав.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань страхова компанія відповідача ТДВ «СК «Домінанта» перебуває в стані припинення.

Представник позивача звертався зі зверненням до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо невиконання ТДВ «СК «Домінанта» своїх зобов`язань за обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на яке МТСБУ надало відповідь від 13.02.2019 року про те, що воно не може застосувати до зазначеного страховика заходів впливу (а.с. 87).

На адресу відповідача позивачем було направлено претензію від 24.07.2018 року щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування (а.с. 24).

Зазначену вимогу було відповідачем повністю проігноровано та жодних дій, спрямованих на врегулювання даного питання в досудовому порядку, з боку відповідача не було здійснено.

Станом на 26.06.2019 року загальна сума страхового відшкодування становить 21854,17 грн., яку відповідачем не погашено.

Проте, помилковими є висновки суду першої інстанції при вищевикладених обставинах про те, що саме ОСОБА_1 є належним відповідачем у цій справі щодо стягнення суми страхового відшкодування, що перевищує суму франшизи 1000,00 грн. (поліс, копія а.с. 88) та, відповідно, судового збору, що перевищує 87,90 грн. (розрахунок: 1000,00 грн. франшизи *судовий збір за подачу позову, сплачений позивачем, у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 32)/сума заявлених позовних вимог позивачем 21854,17 грн. (а.с.1),з посиланням на правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду України.

Оскільки, обов`язковими для загальних судів в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України на теперішній час правові висновки Верховного Суду.

Станом на час ухвалення судом першої інстанції рішення, яке є предметом апеляційного перегляду у цій справі, Велика Палата Верховного Суду у постанові № 755/18006/15-ц від 04.07.2018 року відступила від правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, згідно з яким страховик, який здійснив виплату страхового відшкодування має право самостійно обирати до кого звертатися з суброгаційним позов (до страховика цивільно-правової відповідальності чи до винуватця). Так, колегія Великої Палата зазначала, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. На цій підставі, суд прийшов до висновку, що у випадку пред`явлення вимоги до винуватця, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність суди повинні відмовляти в задоволенні таких позовних вимог. Зазначений правовий висновок у подальшому був ще раз підтриманий Великою Палатою Верховного Суду у постанові № 760/15471/15-ц від 03.11.2018 року.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції безпідставно не застосував у цій справі вищезазначеної правової позиції Верховного Суду, коли встановив, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 станом на час ДТП була застрахована ТДВ «СК «Домінанта» за страховим лімітом за шкоду, заподіяну майну, 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. (а.с. 88).

В силу вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лише у разі недостатності страхової суми (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Проте, апеляційним судом встановлено, що сума 21854,17 грн., яку просить стягнути позивач у цій справі з відповідача знаходиться в межах суми страхового ліміту страхової компанії відповідача - ТДВ «СК «Домінанта».

Тому, саме ТДВ «СК «Домінанта» є належним відповідачем за вищезазначеними вимогами позивача у цій справі на суму 21854,17 грн., за виключенням суми франшизи 1000,00 грн., яку у будь-якому випадку має сплачувати саме винуватець дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 .

При цьому, не має значення, що ТДВ «СК «Домінанта» знаходиться в стані припинення.

Оскільки, згідно із витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с. 146-155) запис про припинення ТДВ «СК «Домінанта» станом на час розгляду цієї справи судом відсутній.

А в силу вимог ст. 104 ч. 5 ЦК України юридична особа, є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

В силу вимог ст. 20 ч. 1 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Згідно із ст. 51 ЦПК України залучення до участі у справі співвідповідача або заміна відповідача здійснюється судом лише за клопотанням позивача.

Встановлено, що позивач клопотання про залучення до участі у цій справі в якості співвідповідача ТДВ «СК «Домінанта» або заміни відповідача на ТДВ «СК «Домінанта» не заявляв.

Останнє не було предметом розгляду суду першої інстанції у цій справі.

Поза межами компетенції апеляційного суду, передбаченої ЦПК України, є вирішення цього питання у цій справі.

Відповідно до ст. 367 ч. 6 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року у цій справі слід скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суми в якості страхового відшкодування, що перевищує 1000,00 грн. франшизи, та судового збору, що перевищує 87,90 грн.; ухвалити у цій частині нове судове рішення; у задоволенні позову ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) про стягнення суми в якості страхового відшкодування 20854,17 грн. та судового збору пропорційної до цієї суми 1833,10 грн. у цій справі слід відмовити; в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України з ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору пропорційно до суми задоволених вимог останнього у розмірі 2749,65 грн. (розрахунок: судовий збір, сплачений відповідачем за подачу апеляційної скарги 2881,50 грн. (а.с.122)*сума відмовлених позовних вимог позивача 20854,17 грн./сума заявлених позовних вимог позивача 21854,17 грн. (а.с.1)).

Разом із тим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» не позбавлено права у подальшому окремо від цієї справи вирішувати питання у позасудовому чи судовому порядку з належним відповідачем.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367, 369, 372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 лютого 2020 року у цій справі скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суми в якості страхового відшкодування, що перевищує 1000,00 грн. франшизи, та судового збору, що перевищує 87,90 грн.

Ухвалити у цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації) про стягнення суми в якості страхового відшкодування 20854,17 грн. та судового збору пропорційної до цієї суми 1833,10 грн. у цій справі відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» () до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 2749,65 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 18.06.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.