Справа № 161/6512/19
Провадження № 2/161/471/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Луцької міської ради про визнання права власності на прибудову, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Луцької міської ради про визнання права власності на прибудову.

Свої вимоги, враховуючи відповідь на відзив, заяву про уточнення позовних вимог, обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 та в порядку спадкування за законом успадкувала 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вказує, що з метою покращення власних житлових умов, на підставі дозвільних документів зробила до будинку прибудову, яка у технічному паспорті позначена літерами «а2» та «а3», що складається з таких приміщень: 2-1 коридор, площею 3,9 кв.м., 2-2 кухня, площею 14,4 кв.м., 2-3 санвузол, площею 4,2 кв.м., 2-4 кімната, площею 17,5 кв.м., 2-5 вітальня, площею 19,8 кв.м. Внаслідок проведених будівельних робіт будинок фактично було поділено на дві квартири.

Зазначає, що у зв`язку виготовленням нового технічного паспорта на будинок у 2017 році нею було виявлено, що прибудова входить до складу всього будинку, 1/6 якого належить їй, 1/6 її сестрі ОСОБА_2 та 4/6 матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Тобто, згідно наявних документів, за нею не закріплено право власності на прибудову «а2» та «а3», а тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

На підставі наведеного, просить суд визнати за нею право власності на прибудову «а2» та «а3» проведену до належної їй 1/6 частки в житловому будинку по АДРЕСА_1 та визначити, що її частка в будинковолодінні по АДРЕСА_1 становить 29/50 частин та складається з коридору 2-1, кухні 2-2, санвузла 2-3, кімнати 2-4, кімнати 2-5, кімнати 2-6, погрібу а6, ганку а4, вбиральні (В).

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказує, що у випадку визнання права власності за позивачем на самочинне будівництво прибудови, буде порушене її право на визначення частки в натурі на земельну ділянку, яка є спільною власністю і буде перешкодою в її користуванні. Крім того, вказує, що позивачем не надано жодних доказів, що самочинне будівництво проводилось саме за її рахунок. Просила відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 06.05.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 26.09.2019 року клопотання позивача задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 24.10.2019 року поновлено підготовче провадження у справі за клопотанням представника позивача для визначення іншої експертної установи.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 27.11.2019 року клопотання позивача задоволено, призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 03.02.2020 року поновлено підготовче провадження у справі у зв`язку з надходженням висновку експерта за результатами проведеної експертизи.

Протокольною ухвалою Луцького міськрайонного суду від 04.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася судом про день, час та місце розгляду справи.

Представник відповідача Луцької міської ради до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позовних вимог заперечує.

Суд вважає за можливим провести розгляд справи у відсутності учасників справи по наявних матеріалах справи.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Одним зі способів захисту права та інтересу є, зокрема, визнання права.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

У відповідності до ч. 4 ст. 357 ЦК України, співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 успадкували по 1/6 частині житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно схеми розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 , погодженої головним архітектором м. Луцька 08 серпня 1986 року, був здійснений поділ земельної ділянки по АДРЕСА_1 з умовним визначенням часток ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с 13).

Як вбачається з архівного витягу з рішення виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 14 серпня 1986 року №289 «Про виділення земельних ділянок та дозвіл на добудови» вирішено дозволити ОСОБА_1 провести добудову до власного житлового будинку по АДРЕСА_1 розміром 7,32 м х 9,8 м із збільшенням житлової площі на 28,8 кв.м., загальнокорисної на 58,7 кв.м. (а.с. 12).

Крім того, план прибудови від 27.08.1986 року із створенням квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 погоджено головним архітектором міста Луцька (а.с. 7).

Таким чином, позивач за власний рахунок здійснила прибудову, яка згідно технічного паспорта має позначення «а2», «а3» та складається з таких приміщень: 2-1 коридор, площею 3,9 кв.м., 2-2 кухня, площею 14,4 кв.м., 2-3 санвузол, площею 4,2 кв.м., 2-4 кімната, площею 17,5 кв.м., 2-5 вітальня, площею 19,8 кв.м. (а.с. 17-20).

При цьому, суд не бере до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 щодо самочинно збудованої прибудови та відсутності поділу земельної ділянки, оскільки, такі доводи спростовуються матеріалами справи.

Згідно висновку експерта №110/5 від 07.03.2019 року, прибудови «а2» та «а3» по АДРЕСА_1 по своїм об`ємно-планувальним та конструктивним рішенням відповідають вимогам Державних будівельних норм України, в тому числі по пожежній безпеці і санітарно-гігієнічним вимогам та інженерному обладнанню, а також вимогам ДБН Б.2.2-2:2018 «Планування і забудова територій», ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» (а.с. 24-35).

Разом з тим, із виписки з інвентаризаційних матеріалів №3043-1 від 19.05.2017 року, вбачається, що право власності на прибудови «а2» та «а3» не оформлено у встановленому законом порядку (а.с. 21).

Судом встановлено, що рішенням №47354228 від 14.06.2019 року позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності на прибудову за нею, оскільки, відсутні документи на набуття права власності на цілий будинок (а.с. 85).

Отже, позивач позбавлена можливості у позасудовому порядку оформити право власності на належне їй майно.

Оскільки, частки співвласників після проведеної позивачем прибудови «а2» та «а3» змінилися, судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Згідно висновку №848/5 судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2020 року, частки співвласників будинковолодіння в АДРЕСА_1 після проведення ОСОБА_1 прибудови «а2» та «а3» становлять: ОСОБА_1 29/50 частин, ОСОБА_2 21/50 частин (а.с. 130-141).

За змістом висновку експерта, до належних позивачу 29/50 частин входять: коридор 2-1, кухня 2-2, санвузол 2-3, кімната 2-4, кімната 2-5, кімната 2-6, погріб а6, ганок а4, вбиральня В (а.с. 137).

Будь яких заперечень від відповідача щодо визначених експертом часток на адресу суду не надходило, а вказаний висновок №848/5 судової будівельно-технічної експертизи від 29.01.2020 року є повним, чітким та зрозумілим, а відтак є належним доказом у справі.

За таких обставин, порушене право позивача на прибудову «а2» та «а3» підлягає судовому захисту на підставі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 391 ЦК України, а відтак, позовні вимоги до ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Щодо пред`явлення даного позову до Луцької міської ради, то суд приходить до висновку про відмову в цій частині позовних вимог, оскільки, позивачем не надано доказів, що в силу ст. 1277 ЦК України, частка у спільному частковому майні, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , перейшла у власність Луцької міської ради, а тому права позивача, в даному випадку, не порушені з боку Луцької міської ради.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст.11, 15, 16, 328, 355, 356, 357, 358, 392 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на прибудову «а2», «а3» проведену до належної їй 1/6 частки у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Визначити, що частка ОСОБА_1 в будинковолодінні по АДРЕСА_1 , внаслідок проведеної прибудови, становить 29/50 частин та складається з коридору 2-1, кухні 2-2, санвузла 2-3, кімнати 2-4, кімнати 2-5, кімнати 2-6, погрібу а6, ганку а4, вбиральні (В).

В позові до Луцької міської ради відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер невідомо, адреса місця проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач Луцька міська рада, , адреса місця проживання: 43025, м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького, 19.

Повне рішення суду складено 18 червня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.