Справа №: 343/759/20
Провадження №: 2/0343/382/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №343/759/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позову і до повноліття дитини, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги мотивує тим, що він з 24 січня 2002 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. За час спільного сімейного проживання в них народились одна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя у них не склалося. В дружини змінився погляд на шлюб та сім`ю, вона нехтувала сімейними цінностями, такими як подружня вірність і за таких умов збереження шлюбу між ними було неможливим, тому рішенням Долинського районного суду від 16.04.2020 в справі №34/521/20 шлюб між ними розірвано. В даний час вони з відповідачкою проживають окремо, він проживає в с. Кропивник Долинського району, а відповідачка переїхала проживати в с. Старий Мізунь Долинського району. Їх спільна дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним. ОСОБА_2 покинула сім`ю, не займається вихованням дитини та не надає матеріальної допомоги на її утримання, всі зароблені кошти витрачає на власні потреби. Відповідачка інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, працює в ТОВ «УНІПЛИТ» та отримує стабільний заробіток. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок по утримуванні дитини до досягнення нею повноліття лежить на обох батьках, однак відповідачка участі в утриманні дитини не бере, у зв`язку із чим він звертається до суду із даним позовом.

Позивач до судового засідання подав заяву, в якій позов підтримав повністю та просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Від відповідачки до судового засідання надійшла заява, в якій вона позов визнала, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала та просила справу розглядати без її участі.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

ухвалою суду від 15.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідачка правом подати відзив на позов не скористалася, однак у поданій заяві від 21.05.2020 позов визнала повністю та просила справу розглядати без неї.

Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 206 ЦПК України, судом перевірено, що заява відповідача про визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Враховуючи, що відповідачка позов визнала, визнання нею позову не суперечить інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому суд приймає визнання позову відповідачкою та приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

15 червня 2020 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Такі дії не суперечать вимогам ст. 211 ЦПК України, згідно з якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розгляд даної справи проводиться без фіксування звукозаписувальним технічним засобом на підставі письмових доказів.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

24 січня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 24.01.2002 виконкомом Старомізунської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області (а.с.6).

Як свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 07.09.2018 Долинським РВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_3 , актовий запис №20 (а.с.7).

Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 16.04.2020 у справі №343/521/20 шлюб між сторонами розірвано (а.с.12-13, 14-15).

Відповідно до довідки №350 від 06.05.2020, виданої Кропивницьким старостинським округом Вигодської селищної ради Долинського району Івано-Франківської області, склад сім`ї ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , складають: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (колишня дружина), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочка), ОСОБА_5 , 1945 р.н., (батько), ОСОБА_6 , 1952 р.н. (мати) (а.с.8).

Згідно з актом обстеження по факту місця поживання, складеного 06.05.2020 депутатом старостинського округу Кобинець О.М. в присутності двох свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , встановлено, що в господарстві ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 проживають його дочка ОСОБА_3 , 2004 р.н., батько ОСОБА_5 , 1945 р.н. та мати ОСОБА_6 , 1952 р.н. Його колишня дружина ОСОБА_2 , 1982 р.н., , хоча і зареєстровано за даною адресою, однак з 01.04.2020 в даному господарстві не проживає (а.с.9).

Таким чином, між сторонами виник спір щодо участі матері в утриманні їх неповнолітньої дочки.

Оцінка суду:

дослідивши наявні у справі докази і встановивши фактичні обставини справи, беручи до уваги визнання позову відповідачкою та відсутність будь-яких заперечень з її сторони, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В ч. 1 ст. 182 СК України зазначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення права дитини на рівень життя, необхідний для її гармонійного розвитку, є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька.

Суд вважає доведеними доводи позивача про те, що неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з ним. Відповідачка проживає окремо, участі в утриманні дочки не бере, тому він просить стягувати з неї аліменти, які забезпечать регулярне щомісячне утримання дитини.

Суд приходить до переконання, що з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки усіх видів її заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття, а позов задовольнити.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України, і вважає, що аліменти у вказаному розмірі є гарантованими, справедливими, розумними та необхідними для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Враховуючи, що згідно з положеннями ст. 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якими позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, то з відповідачки ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір, від оплати якого позивач був звільнений при зверненні до суду.

На підставі викладеного, ст.ст. 3, 27 Конвенції про права дитини, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 268, 273, 279, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення аліментів розпочати з 14 травня 2020 року і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторонам по справі роз`яснити, що відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України строк апеляційного оскарження, який встановлений у рішенні суду, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний зміст рішення суду складено 15 червня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич