Справа № 2-792/2010
провадження № 6/588/12/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря Безкоровайної А.С., представника стягувача і заявника Чернишенка Д.В., боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тростянці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

У С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Акціонерного товариства «ОТП Банк» Чернишенко Д.В. 05.05.2020 звернувся до суду з указаною заявою, яку мотивував тим, що 01.10.2010 року Тростянецьким районним судом Сумської області ухвалено рішення №2-792/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 34993,67 грн. та судові витрати в розмірі 469,94 грн.

Згідно з умовами Договору купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н від 05.11.2010 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло права вимоги за Кредитним договором №ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року, який був укладений між банком та ОСОБА_1 .

Таким чином до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» щодо права вимоги за Кредитним договором.

Посилаючись на указані обставини, та на те, що заміна сторони виконавчого провадження може відбуватись як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто на будь-якій стадії процесу, представник заявника просив суд замінити стягувача ПАТ «ОТП Банк» на його правонаступника ТОВ «ОТП Факторинг України» при примусовому виконанні рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року у справі № 2-792/10.

Представник заявника ОСОБА_3 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, пояснив, що для того, щоб правонаступник ПАТ «ОТП Банк» мав можливість вживати заходів пошуку виконавчого провадження, вирішувати питання поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання першочергово необхідно вирішити питання заміни стягувача у виконавчому провадженні. На цей час за рішенням суду у цивільній справі №2-792/10 борг не погашений і відповідно орган державної виконавчої служби не міг повернути виконавчий лист стягувачу з підстав його повного виконання, в такому випадку виконавчий лист повинен бути повернутий до органу, що його видав. Заява про заміну стягувача жодним чином не порушує права та обов`язки боржника, не впливає на його обов`язок сплатити борг, тільки іншому стягувачу.

ОСОБА_1 судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив, просив залишити без задоволення через пропуск на його думку установлених законом строків. Боржник посилався на те, що до 2014 року виконавче провадження було закрито, виконавчий документ було повернуто стягувачу. Стягувач та його правонаступники з питання виконання вказаного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року з часу закриття виконавчого провадження не звертались. Оскільки у справі №2-792/2010 відсутні як судовий, так і виконавчий процес, про подання стягувачем чи його правонаступником заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу ОСОБА_1 невідомо, а тому заміна стягувача у справі, суперечити нормам закону.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з таких мотивів.

Із матеріалів справи установлено, що рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року, яке набрало законної сили 12.10.2010 року, з ОСОБА_1 було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 34993,67 грн. заборгованості за кредитним договором № ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року (а.с.49).

На виконання указаного рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01 жовтня 2010 року судом 29.07.2011 року було надіслано ПАТ «ОТБ Банк» виконавчий лист у цивільній справі №2-792/10 (а.с.57-63).

З примусового виконання виконавчого листа №2-792/10, виданого на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції від 10.02.2012 року було відкрито виконавче провадження ВП № 31107889 (а.с.65, 66).

Начальник державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тростянецького районного управління юстиції 13 лютого 2013 року звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого листа №2-792/10, виданого Тростянецьким районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОТП Банк», який був втрачений при пересилці стягувачу (а.с.69-71).

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 25.02.2013 року подання про видачу дублікату виконавчого документа було задоволено, постановлено видати дублікат виконавчого листа №2-792/10, виданого на підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року (а.с.80).

Дублікат виконавчого листа виготовлений Тростянецьким районним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «ОТП Банк» зберігається у матеріалах цивільної справи, стягувачем не отриманий.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 34993,67 грн. заборгованості за кредитним договором № ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року в матеріалах справи відсутня.

За даними Єдиного реєстру виконавчих проваджень, наданими до суду Тростянецьким районним відділом державної виконавчої служби указаним відділом з 15.08.2014 року здійснювалось виконавче провадження зі стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні з примусового стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 34993,67 грн. заборгованості за кредитним договором, яке було закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав надіслання виконавчого документа за належністю.

Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" 05.11.2010 року було укладеного договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за умовами якого АТ «ОТП Банк» переуступило покупцю право вимоги за кредитним договором № ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року (а.с.94-100,101).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із цих пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи з приписів статті 442 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі №201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі №190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд погоджується з доводами представника заявника про те, що внаслідок укладення 05.11.2010 року договору купівлі-продажу кредитного портфелю Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" набуло всіх прав кредитора за кредитним договором № ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року, де боржником є ОСОБА_1 , а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому суд вважає необґрунтованими доводи боржника ОСОБА_1 , оскільки заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися і при відсутності виконавчого провадження на будь-якій стадії процесу. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, яке ОСОБА_1 у повному обсязі не виконано.

З огляду на викладене, заяву про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити.

Керуючись вимогами статей 264, 268, 442 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" - задовольнити.

Змінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 01.10.2010 року у справі № 2-792/10 за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-003/057/2004 від 23.02.2004 року, замінивши стягувача з Акціонерного товариства «ОТП Банк» (код 21685166, адреса: вул.Жилянська,43 у м.Київ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (код 36789421, адреса: вул. Фізкультури,28 «Д», м.Київ, 03150).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду безпосередньо або через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 16 червня 2020 року.

Суддя М.В. Щербаченко