Справа №601/2460/19
Провадження № 2/601/140/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого Мочальської В.М.,

за участю секретаря Коляди О.В.,

позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Булави М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на своє утримання. З ОСОБА_2 просив стягувати аліменти в розмірі двадцяти відсотків з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з ОСОБА_3 - п`ятнадцять відсотків з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви..

Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є батьком відповідачів, є непрацездатним, інвалідом 2-гої групи, останні два роки постійно хворіє у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Пенсії на придбання ліків не вистачає. Відповідачі є заможними працездатними особами, мають можливість надавати йому матеріальну допомогу, однак з релігійних міркувань зреклися його.

22 квітня 2019 року позивач та його представник адвокат Булава М.А. подали заяву про уточнення позовних вимог та просили стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання батька в твердій грошовій сумі в розмірі по 3500 гривень щомісячно та з ОСОБА_5 - в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду.

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 21 січня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За клопотанням ОСОБА_4 ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2020 року залучено її до участі у справі, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів.

20 лютого 2020 року до суду відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого він вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, обставини, наведені в позові, не підтверджені належними доказами, позивач отримує пенсію за віком в розмірі 4631, 77 грн, що майже в три рази перевищує прожитковий мінімум встановлений для осіб, які втратили працездатність та становить майже повний розмір мінімальної заробітної плати, а відтак не потребує додаткового утримання. Позивач в своїй заяві принижує відповідачів, зазначає завідомо неправдиві факти, приховує дійсні обставини сімейного життя.

28.02.2020 позивач подав відповідь на відзив ОСОБА_2 , просив визнати доводи ОСОБА_2 необґрунтованими та задовольнити його позов.

19.02.2020 відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, пославшись на їх аморальність та безпідставність. Крім того, зазначив, що він працює в Бердянському торгівельному порту механізатором, отримує заробітну плату в розмірі 12000 грн, має на утриманні сина ОСОБА_6 у якого проблеми із здоров`ям, дружину та сина ОСОБА_7 , які також мають проблеми зі здоров`ям. На його утриманні онкохвора теща. Позивач не потребує матеріальної допомоги з огляду на розмір отримуваної пенсії.

02.03.2020, 10.03.2020 позивач подав відповідь на відзив ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , просив визнати їх доводи необґрунтованими та задовольнити його позов.

04.03.2020 третя особа ОСОБА_4 надала письмові пояснення на позов вказавши, що вимоги позивача є безпідставними.

25.02.2020 відповідач ОСОБА_2 подав письмові пояснення на відповідь позивача від 09.03.2020.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Булава М.А. заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів підтримали в повному обсязі та просили позов задовольнити з викладених у ньому підстав.

Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явилися, однак належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Вислухавши позивача та його представника адвоката Булаву М.А., дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є синами ОСОБА_1 , що не заперечувалось сторонами.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером і перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію по віку в розмірі 4631,77 грн., що підтверджується довідкою від 14 листопада 2019 року №1215, пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 19 серпня 2008 року та пенсійним посвідченням № від 11 грудня 2013 року. Має у власності однокімнатну квартиру, що по АДРЕСА_1 .

З квитанції про оплату комунальних послуг від 08 лютого 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги в розмірі 813 гривень.

Відповідно до ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ст. 47 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні"діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

З дітей, які ухиляються від виконання цих обов`язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям.

Відповідно до ч.3 ст. 172 СК України «Обов`язок дитини, повнолітніх дочки та сина піклуватися про батьків» - якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ст.202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Крім того, в силу ст.203 Сімейного кодексу України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України), не є абсолютним.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено, що 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень.

Розмір пенсії позивача складає 4631, 77 грн., що перевищує прожитковий мінімум на одну особу.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 199377629 вбачається, що ОСОБА_3 є власником житлової квартири, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_2 .

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 199376885 вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку, що розташована у АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні позивач зазначив, що його стан здоров`я вимагає додаткових витрат на утримання, пов`язаних з необхідністю проходити медичні обстеження, приймати лікування, спеціальне харчування, оплату комунальних послуг, тощо.

Надані позивачем чисельні виписки з лікарень підтверджують той факт, що позивач потребує додаткових витрат на лікування.

Відповідачами вказані доводи позивача не спростовані.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність у відповідачів інших зобов`язань, зокрема в даному випадку наявність у відповідачів дітей, які порівняно з позивачем не отримують пенсію, хворіють. А також відповідачі щомісяця здійснюють плату комунальних послуг.

Відповідно до ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, можливості одержання утримання від інших дітей, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, оскільки хворіє, значна частина пенсії витрачається на придбання ліків, на комунальні послуги, на продукти харчування. Доказів про те, що позивач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків відповідачами суду не надано.

Відповідачі мають постійний регулярний дохід, мають у власності нерухоме майно, транспортні засоби, а тому суд приходить до переконання, що відповідачі в змозі надавати матеріальну допомогу ОСОБА_1 ..

З врахуванням вищенаведеного суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідачів аліментів на утримання позивача із ОСОБА_2 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 ( дві тисячі) гривень, із ОСОБА_3 - в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно.

Законом не передбачено стягнення аліментів на батьків з часу звернення з позовом до суду, а тому аліменти слід стягувати з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає до стягненню з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст. 133, 141, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , який проживає по АДРЕСА_4 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 ( дві тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає по АДРЕСА_2 аліменти на утримання батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , який проживає по АДРЕСА_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і довічно.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Головуючий