Справа № 571/521/20
Провадження № 2/571/335/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року. смт. Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово Комзюк А.Ф., при секретарі Колодич Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рокитнівської районної ради Рівненської області, заступника голови Рокитнівської районної ради Рівненської області Пахнюк Світлани Михайлівни про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

24 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рокитнівської районної ради Рівненської області, заступника голови Рокитнівської районної ради Рівненської області ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування розпорядження №02/03-22К від 13.03.2020 про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що свій трудовий шлях він розпочав у 1996 році вчителем фізкультури Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів (далі Сновидовицька ЗОШ І-ІІІ ст.), а з 03 вересня 2004 року по 01 квітня 2020 року працював директором цієї ж школи.

Проте, голова Рокитнівської районної ради ОСОБА_5 ., його заступник ОСОБА_3 та голова Рокитнівської районної державної адміністрації Мініч ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ., в період часу з січня по квітень, за попередньою змовою між собою, всупереч вимог Конституції України, Закону України «Про загальну середню освіту», застосовували репресії і переслідування щодо нього з метою штучного створення нестерпних умов для подальшого перебування на посаді, безпідставно ініціювали надумані перевірки, протиправно наклали дисциплінарне стягнення, тероризували викликами і все це паралізувало роботу освітнього закладу, породило атмосферу істерії та нетерпимості у колективі від чого страждають діти, чим завдано тяжких наслідків.

Як наслідок, після перебування в кардіологічному відділенні на стаціонарному лікуванні в КП «Рівненська обласна клінічна лікарня», 01.04.2020 його ознайомили з протиправним розпорядженням заступника голови Рокитнівської районної ради про звільнення.

У встановлений законом строк позивач подав позовну заяву до Рівненського окружного адміністративного суду. Однак, 22.04.2020 отримав ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі з роз`ясненням, що такий спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства місцевим загальним судом.

Ознайомившись 01.04.2020 з розпорядженням про звільнення він встановив, що воно датоване заднім числом - 13 березня 2020 року.

Вважає дане розпорядження протиправним, оскільки його звільнено в період тимчасової непрацездатності, а свої протиправні дії щодо його звільнення ОСОБА_3 приховала шляхом винесення розпорядження заднім числом, тобто не 01.04.2020, а 13.03.2020, що повністю не відповідає дійсності.

Зазначив, що при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Наголошує, що неналежного виконання своїх службових обов`язків він не допускав, викладених в розпорядженні порушень не визнає, вини його в цьому немає, а письмові пояснення в нього не відбиралися, йому навіть не надали можливість цього зробити, так як про своє звільнення він дізнався лише 01.04.2020, коли вийшов на роботу після перебування на лікарняному.

Таким чином, відповідачами порушено визначений законом порядок притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Оскаржуване рішення заступника голови Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М. не відповідає критеріям законності, зокрема таким як обґрунтованість (тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають для нього значення), безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість, пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а саме розпорядження винесено неуповноваженою особою, відповідно спірне рішення є протиправним.

З розпорядження заступника голови Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М. від 13.03.2020 вбачається, що ОСОБА_1 звільнено за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, згідно п. 3 ст. 40 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Згідно положень ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один із заходів стягнення: догана або звільнення.

Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку (ст. 148 КЗпП України). Проте, його звільнено поза визначеним законом строком для притягнення до дисциплінарної відповідальності, оскільки згаданий в розпорядженні про звільнення наказ видано 16.09.2019.

Наголошує, що з 01.04.2020 з причини протиправного звільнення він не працював, з ним не проведено повного розрахунку (у т. ч. не виплачено його перебування на листку непрацездатності) та не видано трудову книжку, що позбавляє його можливості працевлаштування та є неприпустимим, оскільки він є годувальником у сім`ї.

Крім того вважає, що оскаржуване рішення прийнято неуповноваженою особою та з порушенням встановленого порядку, оскільки згідно п. 4.1 р. 4 Статуту Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. директор школи призначається і звільняється з посади районним відділом освіти.

Більше того, оскаржуване розпорядження винесено головою Рокитнівської районної ради, однак підписано заступником Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М., що є неприпустимим та суперечить здоровому глузду.

Зазначає, що згадані у розпорядженні накази по Сновидовицькій ЗОШ І-ІІІ ст. винесені відповідно до закону та на його виконання, у т. ч. відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України № 1298 від 30.08.2002 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери».

Більше того, до посади директора він працював вчителем фізичного виховання у цій же школі і звільнивши його за будь-яких обставин роботодавець зобов`язаний забезпечити його попереднім робочим місцем - вчитель фізичної культури Сновидовицької ЗОШ, однак навіть дана обставина ним проігнорована.

Поряд з тим, працюючи директором школи він одночасно мав дев`ятигодинне тижневе навантаження вчителя фізичного виховання, однак і ця обставина проігнорована при його звільненні.

Окрім того, протиправне звільнення відбулося в період загальнонаціонального карантину, чим порушено постанову Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVІD-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами).

Також, дане звільнення проведено за відсутності згоди профспілкового комітету, до складу якого він входить, що є порушенням процедури звільнення, визначеної статтями 43, 252 КЗпП України та статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», а тому є підставою для поновлення на посаді.

Посилаючись на норми КЗпП України, Конституцію України, роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів», просить визнати протиправним та скасувати розпорядження заступника голови Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М. №02/03-22К від 13.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 , поновивши ОСОБА_1 на посаді директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ступенів Рокитнівської районної ради Рівненської області та виплативши йому заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Згідно відзиву (а.с.61-69), відповідач Рокитнівська районна рада вважає позов ОСОБА_1 безпідставним, необґрунтованим, не визнає його повністю з огляду наступне.

Згідно із ч.6 ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - заступник голови районної ради здійснює повноваження голови відповідної ради за відсутності голови ради на підставі його розпорядження, а також у разі неможливості виконання головою ради своїх обов`язків з інших причин.

Відповідно до п.2 розпорядження голови Рокитнівської районної ради від 12.03.2020 №6 «Про відрядження» заступник голови районної ради ОСОБА_3 здійснювала повноваження голови районної ради 13.03.2020.

13.03.2020, здійснюючи повноваження голови ради, ОСОБА_3 було прийнято розпорядження №02/03-22К «Про звільнення ОСОБА_1 ». ОСОБА_1 було звільнено з роботи з посади директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. 13.03.2020 за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, згідно п.3 ст.40 КЗпП України.

Вважає, що звільнення було проведено з дотриманням законодавства про працю.

Так, за результатом розгляду заяви вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 24.02.2020, яка підписана 15-ма вчителями, було встановлено, що директором Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 допущено систематичні розбіжності між виданими ним наказами (що зафіксовані в книзі наказів по школі) та поданими ним в централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області.

При цьому, ОСОБА_1 відмовився від надання письмових пояснень про встановлені розбіжності між виданими ним наказами (що зафіксовані в книзі наказів по школі) та поданими ним в централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області, що підтверджується Актом від 05.03.2020.

Для прийняття вказаного розпорядження про звільнення були достатні правові підстави: заява вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 24.02.2020 (підписана 15-ма вчителями), акт про відмову у наданні письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.03.2020, копія наказу відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації від 22.08.2019 №218 «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», копія наказу директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 16.09.2019 №23 «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», копія наказу директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 16.09.2019 №20 «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», копія наказу директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 02.01.2020 №1 «Про вихід на роботу ОСОБА_8 » (із зазначенням про курси за вибором: етика, християнська етика; наказ написаний від руки), копія наказу директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 02.01.2020 №1 «Про вихід на роботу ОСОБА_8 » (без зазначення про курси за вибором: етика, християнська етика; наказ у друкованому вигляді), наявність оголошеної ОСОБА_1 догани, строк дії якої не закінчився.

Також районна рада заперечує будь-яке примушування і тиск з боку посадових осіб районної ради щодо ОСОБА_1 та надуманість перевірок Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., адже притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 здійснювалось за результатами розгляду заяв третіх осіб: заяви вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 24.02.2020 (підписана 15-ма вчителями) та заяви-скарги ОСОБА_8 від 15.01.2020.

Також, не відповідає дійсності зазначення позивачем його звільнення «заднім числом», адже 13.03.2020 для ознайомлення із оспорюваним розпорядженням про звільнення у Сновидовицьку ЗОШ І-ІІІ ст. прибули начальник відділу освіти Рокитнівської РДА та заступник голови районної ради, якими разом із працівниками Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. складено акт від 13.03.2020 про відсутність на робочому місці директора ОСОБА_1 , що унеможливлює ознайомлення його із оспорюваним розпорядженням. З акту вбачається що, за свідченнями працівників Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., ОСОБА_1 13.03.2020 був на робочому місці з 9 до 11 год. та з 16 до 16:35 год., а не до кінця робочого дня. Вказані відомості встановлюють факт присутності ОСОБА_1 на робочому місці в день звільнення 13.03.2020 (як на початку робочого дня так і наприкінці дня) незалежно від перебування його в цей день у відрядженні згідно свого наказу «Про відрядження» №13 від 13.03.2020, який він додав до позову.

Повторно 16.03.2020 для ознайомлення із оспорюваним розпорядженням про звільнення у Сновидовицьку ЗОШ І-ІІІ ст. прибули начальник відділу освіти Рокитнівської РДА та заступник голови районної ради, якими разом із працівниками Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. складено акт від 16.03.2020 про відсутність на робочому місці директора ОСОБА_1 , що унеможливлює ознайомлення його із оспорюваним розпорядженням.

Вказані акти від 13.03.2020 та від 16.03.2020 підтверджують існування оспорюваного розпорядження саме 13.03.2020.

Факт прийняття оспорюваного розпорядження 13.03.2020 спростовує твердження позивача про його звільнення в період тимчасової непрацездатності, адже ОСОБА_1 перебував на лікуванні (був тимчасово непрацездатним) вже після звільнення, а саме з 16.03.2020 по 31.03.2020, що підтверджується долученими ним копіями листка непрацездатності серії НОМЕР_1 та відповідного епікризу.

Районна рада заперечує порушення свого обов`язку про попереднє отримання письмових пояснень від ОСОБА_1 перед застосуванням дисциплінарного стягнення у виді звільнення, адже позивач сам відмовився від надання письмових пояснень з приводу виявлених порушень, що підтверджується актом про відмову у наданні письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.03.2020, складеним за участю Голови Рокитнівської РДА Мініча В.Г., заступника голови районної ради Пахнюк С.М., керівника апарату Рокитнівської РДА Пшеничної В.Л., головного спеціаліста відділу освіти Рокитнівської РДА Берташ Н.І.

Також відповідач заперечує твердження позивача про його звільнення поза визначеним законом строком для притягнення до дисциплінарної відповідальності через згадування у розпорядженні наказу по Сновидовицькій ЗОШ І-ІІІ ст. від 16.09.2019, оскільки оспорюване розпорядження було прийнято 13.03.2020, тобто менш ніж через 6 місяців після прийняття наказу від 16.09.2019 (дня вчинення правопорушення) та менше місяця з дня його виявлення 24.02.2020 відповідно до заяви вчителів Сновидовицької ЗОШ 1-ІII ст. від 24.02.2020.

Крім того, з ОСОБА_1 проведено повний розрахунок що підтверджується копією довідки з розрахунку заробітної плати по ОСОБА_1 за лютий та березень 2020 року, платіжного доручення №3 від 16.03.2020, платіжного доручення №27_3 від 18.03.2020, платіжного доручення №271 від 19.03.2020. Згідно наведеної довідки, при звільненні ОСОБА_1 , в добровільному порядку централізованою бухгалтерією відділу освіти Рокитнівської РДА було нараховано і виплачено також середній заробіток за час вимушеного прогулу за кілька днів несвоєчасної виплати розрахункових коштів. В свою чергу, порушення строку розрахунку при звільненні є лише підставою для стягнення середнього заробітку відповідно до ст. 117 КЗпП України (який вже виплачено добровільно) і не може бути підставою для поновлення на роботі.

Районною радою вживалися всі можливі від неї заходи для повідомлення ОСОБА_1 про його звільнення та щодо отримання трудової книжки, а саме: у розпорядженні чітко зазначено у пункті 5 - « ОСОБА_1 врахувати, що його трудова книжка ведеться і зберігається у Сновидовицькій ЗОШ І-ІІІ ст., і тому він як керівник закладу зобов`язаний забезпечити її своєчасне отримання».

Даний пункт вказаного розпорядження кореспондується із пунктом 4.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок (затверджено Наказом Міністерства праці України 29.07.93 N58) «У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів».

Враховуючи систематичну відсутність на робочому місці ОСОБА_1 районна рада 16.03.2020 зі своїм супровідним листом №03/23-91 від 16.03.2020 надіслала ОСОБА_1 поштою з описом вкладень у цінний лист саме оспорюване розпорядження, проте ОСОБА_1 відмовився від отримання такого поштового відправлення (копія опису, поштової накладної та чека, листа, та конверта з відміткою про відмову додаються).

Листом Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. №75/05-02 від 03.04.2020 ОСОБА_1 також було надіслано повідомлення з проханням невідкладно з`явитися у Сновидовицьку ЗОШ І-ІІІ ст. для отримання трудової книжки. Однак, ОСОБА_1 знову відмовився отримувати поштове відправлення (копія листа-повідомлення, конверту з відміткою про відмову, квитанції відділення зв`язку додаються).

Враховуючи викладене, районна рада вважає, що вона виконала всіма можливими способами свій обов`язок із видачі трудової книжки відповідно до ч.1 ст. 47 КЗпП України, а фактичне неотримання трудової книжки ОСОБА_1 залежало виключно від нього самого.

Тому, зважаючи на виконання свого обов`язку районною радою з видачі трудової книжки, відсутність вини ради у її фактичному неотриманні ОСОБА_1 , вважає, що відсутні підстави для виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу через неотримання ним трудової книжки, адже згідно із ч.5 ст. 235 КЗпП України лише «У разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу».

Районна рада заперечує твердження позивача про прийняття оскаржуваного рішення неуповноваженою особою та з порушенням встановленого порядку, оскільки відповідно до ч.1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника, а згідно із ч.2 ст.25 Закону України «Про освіту» (в редакції від 05.09.2017) засновник закладу освіти укладає строкові трудові договори (контракти) з керівником закладу освіти.

В свою чергу засновником Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. згідно її статуту, наданого позивачем є Рокитнівська районна рада, до компетенції якої належить питання застосовувати дисциплінарні стягнення до директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст..

Відповідно до п.7.6. Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Рокитнівського району, затвердженого рішенням районної ради від 21.06.2013 №282 (зі змінами), районна рада делегує голові районної ради, у разі порушення трудової дисципліни, право застосовувати дисциплінарні стягнення (у вигляді догани або звільнення) до керівників комунальних підприємств, установ, закладів.

Враховуючи те, що на підставі ч.6 ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та відповідно до п.2 розпорядження голови Рокитнівської районної ради від 12.03.2020 №6 «Про відрядження» заступник голови районної ради ОСОБА_3 здійснювала повноваження голови районної ради 13.03.2020, встановлюється наявність повноважень у неї на прийняття оскаржуваного розпорядження.

Розбіжність в статуті Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. про особу, яка призначає керівника даного закладу, із положеннями ч.2 ст.25 Закону України «Про освіту» (в редакції від 05.09.2017) пояснюється тим, що до прийняття вказаної редакції Закону України «Про освіту» керівників закладів загальної середньої освіти призначали керівники місцевих органів управління освітою (дана норма була також у ч.2 ст.26 Закону України «Про загальну середню освіту» в редакції до змін від 05.09.2017, який вже втратив чинність), однак у новій редакції Закону України «Про освіту» ( в редакції від 05.09.2017) та у Законі України «Про загальну середню освіту» (в редакції від 05.09.2017) таких осіб призначає виключно засновник. Сама по собі розбіжність між статутом і законом «Про освіту» не є протиправною, адже згідно із пп.13 п.3 Розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про освіту» (в редакції від 05.09.2017) «переоформлення установчих документів закладів освіти з метою приведення їх у відповідність із цим Законом здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності цим Законом», тобто до 2022 року включно.

Вважають безпідставними посилання позивача про обов`язок районної ради перевести його на попередню посаду вчителя, адже з посади вчителя він був переведений на посаду директора на постійній основі, що встановлюється на підставі наданої ним до позову виписки з наказу № 249 від 03.09.2004. Безпідставними відповідач вважає посилання позивача на протиправності оспорюваного розпорядження через його прийняття в період карантину та звільнення позивача без згоди профспілкового комітету.

На підставі вищевикладеного, просили відмовити у позові.

Під час судового розгляду справи, позивач та його представники позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Вважає дії відповідачів протиправними та розцінює їх, як втручання засновника у роботу навчального закладу, оскільки жодних зауважень з боку відділу освіти до його роботи не було.

На запитання головуючого позивач підтвердив, що дійсно 5 березня 2020 року йому запропонували дати пояснення по суті порушень. Оскільки пояснення слід було дати по багатьох пунктах, а був кінець робочого дня, він сказав, що пояснення принесе пізніше. Пізніше пояснення не заніс. Помилки в наказах були допущені секретарем, і зазначені недоліки були виправлені. Просить позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_2 доповнив, що оспорюване розпорядження суперечить п.20 ч.1 ст.43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» згідно якого виключно на пленарних засіданнях районної ради вирішується питання щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районної ради, призначення і звільнення їх керівників. Крім того, оскаржуване розпорядження видано поза межами шестимісячного строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Також, на переконання представника позивача, за одне порушення, на позивача накладено два дисциплінарні стягнення це догана та звільнення. Оскільки оскаржуване розпорядження прийнято всупереч закону та з пропуском строку накладення дисциплінарного стягнення, просить позов задовольнити у повному обсязі, поновити позивача на роботі та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу. Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав з підстав викладених у відзиві та доповнив, у 2017 році була проведена реформа освіти, до керівників загальноосвітніх навчальних закладів перейшло право вирішення кадрової роботи. В діях ОСОБА_1 мало місце вчинення кількох дисциплінарних стягнень. 25 лютого 2020 року за зміну істотних умов праці вчителя ОСОБА_8 , без її згоди, було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Дисциплінарне стягнення не оскаржувалось. 13 березня 2020 року застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення за порушення, виявлені під час перевірки колективного звернення 15 працівників Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст.. Районна рада намагалася відібрати у позивача пояснення з приводу виявлених порушень, однак останній відмовився їх надати. Оскільки застосування дисциплінарного стягнення проведено відповідно до статей 147-149 КЗпП України, згода профспілкового комітету не вимагається. Крім того, згідно пункту 7.6 Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Рокитнівського району, голова районної ради має право застосувати дисциплінарні стягнення до керівників комунальних підприємств, установ закладів, тому оскаржуване розпорядження прийняте відповідно закону. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відповідач заступник голови Рокитнівскої районної ради Пахнюк С.М. позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала та підтримала обставини викладені у відзиві Рокитнівської районної ради. Просить відмовити у позові.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних міських судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про поновлення на роботі незалежно від підстав припинення трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижче оплачуваної роботи, за винятком спорів працівників, вказаних у частині третій статті 221 і статті 222 цього Кодексу.

Згідно ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду у справах про звільнення у місячний строк з дня вручення копії наказу або з дня видачі трудової книжки.

Слід зазначити, що позивач звільнений з роботи 13 березня 2020 року, з наказом про звільнення позивач ознайомився 01 квітня 2020 року, звернувся до суду 24 квітня 2020 року. За вказаних обставин, строк звернення до суду позивачем не пропущено.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконному звільненні, а також сприяння у збереженні роботи.

Судом встановлено, що 03.09.2004 ОСОБА_1 переведено з посади вчителя фізкультури Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. на посаду директора цієї ж школи з 03 вересня 2004 року та дозволено працювати вчителем фізкультури, що підтверджується випискою із наказу №249 по Рокитнівському районному відділу освіти від 03.09.2004 (а.с.18).

Розпорядженням заступника голови районної ради Пахнюк С.М. №02/03-22К від 13 березня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора Сновидовицької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Рокитнівської районної ради Рівненської області з 13 березня 2020 року за систематичне невиконання обов`язків, покладених на нього трудовим договором, згідно п.3 ст.40 Кодексу законів про працю України (а.с.13).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

За змістом зазначеної норми працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку (пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року з наступними змінами).

При цьому адміністрація повинна навести конкретні факти невиконання обов`язків, зазначити, коли вони мали місце, коли і які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнень.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень відповідно до статті 149 КЗпП передбачає обов`язок адміністрації зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення, враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.

Верховний Суд у постанові від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (провадження № 14-157цс19) та постанові від 13 січня 2020 року у справі № 511/847/17(провадження № 61-7824св19) зазначив, що вирішуючи позов про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд має враховувати, що тільки правомірно накладені стягнення можуть бути підставою для звільнення працівника за пункту 3 статті 40 КЗпП України, а тому необхідно з`ясувати, систематичне невиконання яких саме трудових обов`язків позивачем передувало його звільненню.

У справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно виявилося порушення, що стало приводом до звільнення; чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержано власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-1,148,149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарних стягнень.

Підставою для винесення розпорядження про звільнення ОСОБА_1 стали наступні обставини.

25 лютого 2020 року головою районної ради видано розпорядження №02/03-19 К «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».

Підставою оголошення догани стала заява-скарга ОСОБА_8 від 15.01.2020, згідно якої ОСОБА_8 звернулася до голови районної ради Кінчура А.А. та просила прийняти міри до директора Сновидоцької ЗОШ І-ІІІ ст.. В заяві зазначила, що 23.12.2019 звернулася до директора школи ОСОБА_1 із заявою в якій просила перервати дикретну відпустку по догляду за дитиною до трьох років і дозволити приступити до виконання своїх обов`язків з 02.01.2020 року. ОСОБА_1 надав ОСОБА_8 витяг з наказу без номера реєстрації та числа, в якому вказано, що замість основних 9 годин історії, останній дозволено читати 6 годин спецкурсу етики та християнської етики, тобто витяг не відповідав наказу №397-к від 01.09.2015, згідно якого ОСОБА_8 була призначена на посаду вчителя історії на 9 годин.

Згідно наказу №1 від 02.01.2020 книги наказі з кадрових питань Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ступенів «Про вихід на роботу ОСОБА_8 », який видано на підставі поданої заяви ОСОБА_8 від 23.12.2019., ОСОБА_8 дозволено перервати відпутку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку як вчителю історії та приступити до роботи з 02 січня 2020 року з оплатою праці згідно штатного розпису: курси за вибором (етика- 4 год.; хр.етика 2 год.) (а.с.147).

Водночас, згідно витягу з наказу, поданого в централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області №1 від 02.01.2020, ОСОБА_8 як вчителю історії, на підставі заяви від 23.12.2019 дозволено перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та приступити до роботи з 02 січня 2020 року з оплатою праці згідно штатного розспису (а.с.86).

Проведеною перевіркою встановлено, що відповідно до табелю обліку роботи вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. за січень 2020 року, за ОСОБА_8 обліковувалося робота з викладання предметів етики та християнської етики, хоч згідно тарифікаційого списку педагогічних працівників Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. станом на 01.09.2019 для ОСОБА_9 встановлено педагогічне навантаження в кількості 9 годин вчителя історії. Тобто, було встановлено зміну директором школи ОСОБА_1 істотних умов праці без попередньої згоди педагогічного працівника.

Розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності оголошено директору Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 в присутності працівників колективу та в той же день (25.02.2020) останнім проставлено підпис з написом «З доганою не згоден» (а.с.71,85-88).

Строк дисциплінарного стягнення встановлено один рік та залишилося не оскарженим.

24 лютого 2020 року вчителі Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. звернулися до голови Рокитнівської районної ради Кінчура А.А. із заявою, згідно якої колектив педагогів школи повідомляв районну раду про зловживання посадовими повноваженнями директором школи Лопугою М ОСОБА_10 М.. А саме, у травні 2019 року медсестра школи ОСОБА_11 , яка є невісткою директора школи ОСОБА_1 була відсутня на роботі значну частину місяця. За її ж словами, вона перебувала на відпочинку за кордоном. В свою чергу в табелі обліку робочого часу обслуговуючого персоналу за травень 2019 року виявлено, що ОСОБА_11 нараховано заробітну плату за всі робочі дні вказаного місяця.

Крім того, директор школи систематично допускає підписання наказів по школі у декількох примірниках, які за змістом, датою складання, вихідним номером різняться між собою. Вказані дії директора школи свідчать про нецільове використання коштів при виплаті заробітної плати його невістці у травні 2019 року, можливу підробку наказів по школі з метою приховання своїх протиправних діянь. Заява підписана 15-ма вчителями Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. (а.с.75).

За результатами розгляду заяви було встановлено, що директором Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 допущено систематичні розбіжності між виданими ним наказами, що знаходять у школі та поданими ним в централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівської РДА, а саме: відділом освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області 22.08.2019 видано наказ за №218 «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», де передбачено преміювання директора школи ОСОБА_1 , ОСОБА_12 в розмірі 20% та преміювання ОСОБА_13 в розмірі 30 % (а.с. 77-84).

Однак, згідно наказу №23 від 16.09.2019 книги наказів з кадрових питань Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ступенів, «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», встановлено щомісячну надбавку ОСОБА_1 та ОСОБА_12 в розмірі 40% та ОСОБА_13 в розмірі 30 % (а.с.144).

В централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівської районної державної адміністрації Рівненської області подано копію наказу Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. за №20 від 16.09.2019 року «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського етапів», де передбачена надбавка ОСОБА_1 та ОСОБА_12 в розмірі 40% та ОСОБА_13 в розмірі 30% (а.с.84).

Відповідно до ч.1 ст.147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи зазначені норми закону, оспорюване розпорядження у вигляді дисциплінарного стягнення застосоване до ОСОБА_1 у виді звільнення, прийняте 13.03.2020 менше ніж через 6 місяців після прийняття директором Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_1 наказу «Про преміювання педагогічних працівників, які підготували переможців конкурсів і змагань обласного та всеукраїнського ступенів» від 16.09.2019 та менше одного місяця з дня його виявлення, що встановлено заявою вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. від 24.02.2020.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 стверджував, що йому не було запропоновано надати такі письмові пояснення.

Актом від 05.03.2020 засвідчено відмову директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ступенів Лопуги ОСОБА_14 від надання письмових пояснень про встановлені розбіжності між виданими ним наказами, що зафіксовані в книзі наказів по школі та поданими ним в централізовану бухгалтерію відділу освіти Рокитнівсткої РДА. Акт складено в присутності голови Рокитнівської РДА Мініча ОСОБА_6 . ОСОБА_7 ., заступника голови Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М., керівника апарату Рокитнівської РДА Пшеничної В.Л. та головного спеціаліста відділу освіти Рокитнівської РДА Берташ Н.І. (а.с.76).

У судовому засіданні 27.05.2020 на запитання головуючого позивач повідомив, що 5 березня 2020 року він був у районній раді і мав намір дати письмові пояснення безпосередньо. Водночас, зважаючи на об`єм інформації яку необхідно було викласти в своїх поясненнях та те, що на нього в автомобілі чекала дитина, він залишив приміщення районної ради, при цьому повідомив, що пояснення занесе пізніше. Пізніше пояснення не заніс.

ОСОБА_1 зазначив, що з розпорядженням про своє звільнення від 13.03.2020 він ознайомився лише 01.04.2020, коли вийшов на роботу після перебування на лікарняному, стверджує, що дане розпорядження було винесено заднім числом. Більше того, відповідно до наказу «Про відрядження» №13 від 13.03.2020, він був відсутній 13.03.2020 на робочому місці.

Водночас, винесення оспорюваного розпорядження саме 13.03.2020 підтверджується актом від 13.03.2020, згідно якого начальник відділу освіти Рокитнівської РДА та заступник голови районної ради, прибули для ознайомлення із розпорядженням про звільнення ОСОБА_1 у Сновидовицьку ЗОШ І-ІІІ ст., які разом із працівниками Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. склали акт про відсутність на робочому місці директора ОСОБА_1 , що унеможливлює ознайомлення його із розпорядженням.

З акту вбачається що, зі слів вчителів Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., 13 березня 2020 року директор школи ОСОБА_1 був присутній на роботі вранці з 09.00 до 11.00, оскільки проводилася нарада з педагогічними працівниками з 10.30 до 11.00. В подальшому ОСОБА_1 був присутній на робочому місці з 16.00 до 16.35 13 березня 2020 року. Вказані відомості встановлюють факт присутності ОСОБА_1 на робочому місці в день звільнення 13.03.2020, незалежно від перебування його в цей день у відрядженні згідно наказу №13 від 13.03.2020 «Про відрядження» (а.с.70).

16 березня 2020 року, повторно, для ознайомлення із оспорюваним розпорядженням, заступник голови районної ради ОСОБА_3 та начальник відділу освіти Рокитнівської РДА прибули у Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., де спільно із працівниками Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. складено акт від 16.03.2020 про відсутність на робочому місці директора ОСОБА_1 , що унеможливлює ознайомлення його із саме оспорюваним розпорядженням.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з власної ініціативи відмовився дати будь які пояснення щодо вчиненого проступку, який спонукав видачу розпорядження про звільнення.

Відповідно до листка непрацездатності Серії НОМЕР_1 , виданого КП «Рівненська обласна клінічна лікарня» РОР, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 16.03.2020 по 31.03.2020, що свідчить про те, що 13.03.2020 ОСОБА_1 був звільнений під час його перебування на роботі (а.с.17).

Аналіз вищевикладених обставин свідчить про те, що ОСОБА_1 допустив порушення трудової дисципліни після застосування до нього дисциплінарного стягнення, що вказує на систематичність порушення трудової дисципліни, тому роботодавцем після притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності об`єктивно та правильно прийнято рішення про звільнення останнього із займаної посади на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України.

Твердження позивача про те, що розпорядження №02/03-22К від 13.03.2020 «Про звільнення ОСОБА_1 » прийнято не уповноваженою особою та з порушення встановленого порядку спростовується наступним.

Відповідно до ч.1 ст. 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Згідно із ч.2 ст.25 Закону України «Про освіту» від 05.09.2017, засновник закладу освіти або уповноважений ним орган (особа) укладає строковий трудовий договір (контракт) з керівником закладу освіти, обраним (призначеним) у порядку, встановленому законодавством та установчими документами закладу освіти.

Згідно п.1.4 розділу І Статуту Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., затвердженого рішенням сесії Рокитнівської районної ради №330 від 25.09.2009, засновником навчального закладу є Рокитнівська районна рада (а.с.28).

Отже, до компетенції Рокитнівської районної ради належить питання застосовування дисциплінарного стягнення до директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст..

Відповідно до п.4.1 розділу ІV Статуту Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст., директор школи призначається і звільняється з посади районним відділом освіти.

В свою чергу у редакції Закону України «Про освіту» від 05.09.2017 та Закону України «Про загальну середню освіту» від 05.09.2017, засновник закладу освіти укладає трудові договори з керівниками закладу освіти, тобто призначає на посаду.

Зважаючи на такі розбіжності із статутом школи та законом «Про освіту» про особу, яка призначає керівника даного закладу, в особі директора, спростовуються п.п.13 п.3 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про освіту» від 05.09.2017, згідно якого переоформлення установчих документів закладів освіти з метою приведення їх у відповідність із цим Законом здійснюється протягом п`яти років з дня набрання чинності цим Законом, тобто до 2022 року включно як зазначено у відзиві Рокитнівської районної ради.

Відповідно до п.7.6. Положення про порядок управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Рокитнівського району, затвердженого рішенням районної ради від 21.06.2013 №282 (зі змінами) - районна рада делегує голові районної ради, у разі порушення трудової дисципліни, право застосовувати дисциплінарні стягнення (у вигляді догани або звільнення) до керівників комунальних підприємств, установ, закладів (а.с.102-103).

Враховуючи те, що ч.6 ст.56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що заступник голови районної у місті, районної ради, перший заступник голови обласної ради здійснює повноваження голови відповідної ради за відсутності голови ради на підставі його розпорядження, а також у разі неможливості виконання головою ради своїх обов`язків з інших причин, тому на підставі розпорядження голови Рокитнівської районної ради від 12.03.2020 №6 «Про відрядження» заступник голови районної ради ОСОБА_3 здійснювала повноваження голови районної ради 13.03.2020, що давало їй повноваження на прийняття оскаржуваного розпорядження.

Крім того, не заслуговує на увагу суду твердження позивача про неотримання ним трудової книжки, оскільки в пункті 5 оспорюваного розпорядження зазначено, що ОСОБА_1 необхідно врахувати, що його трудова книжка ведеться і зберігається у Сновидовицькій ЗОШ І-ІІІ ст., а тому він, як керівник закладу, зобов`язаний забезпечити її своєчасне отримання.

Відповідно до пункту 4.1 розділу 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.93, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Враховуючи зазначені норми закону, на виконання своїх обов`язків районна рада вжила всіх можливих заходів для повідомлення ОСОБА_1 про його звільнення та щодо отримання трудової книжки, що підтверджується актами від 13.03.2020 та від 16.03.2020. Крім того, зважаючи на ту обставину, що ознайомити ОСОБА_1 з розпорядженням про його звільнення не виявилось можливим, районна рада супровідним листом №03/23-91 від 16.03.2020 надіслала ОСОБА_1 поштою з описом вкладень у цінний лист -розпорядження, проте останній відмовився отримати його (а.с.95-97), що свідчить про відсутність вини районної ради у неотриманні позивачем трудової книжки.

Більше того, листом №75/05-02 від 03.04.2020 виконуючою обов`язки директора Сновидовицької ЗОШ І-ІІІ ст. ОСОБА_15 повідомлено ОСОБА_1 про те, що він має невідкладно з`явитися у Сновидовицьку ЗОШ І-ІІІ ст. для отримання трудової книжки у зв`язку з його звільненням (а.с.98-101).

Відповідно до вимог частини першої статті 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40, пунктами 2 і 3 статті 41 КЗпП, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Частиною 1 статті 43-1 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення керівника підприємства. Установи організації.

Оскільки на час звільнення позивач обіймав посаду керівника загальноосвітнього навчального закладу, який є юридичною особою, тому згода профспілкового комітету не потрібна.

Крім того, не заслуговує на увагу суду посилання позивача на протиправність розпорядження, як такого, що прийняте в період карантину, оскільки Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не встановлено заборони звільняти працівників під час встановленого карантину у порядку, передбаченому законодавством про працю України.

Також позивач зазначає, що станом на день розгляду справи з ним не проведено повного розрахунку та не вручено трудової книжки.

В силу вимог ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Статтею 117 КЗпП України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що звільнення позивача мало місце 13.03.2020. З метою ознайомлення позивача із розпорядженням, 13.06.2020 та 16.03.2020 Рокитнівською районною радою вчинялись дії.

Платіжним дорученням №_3 від 16.03.2020, платіжним дорученням №27_3 від 18.03.2020 та платіжним дорученням №27_1 від 19.03.2020 встановлено, що на картковий рахунок ОСОБА_1 зараховано розрахункові грошові кошти в сумі 17128,55 гривень, в тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу, викликаного несвоєчасним розрахунком (а.с.91-94).

Аналізуючи зібрані у справі докази та правові норми, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У позовній заяві позивач зазначив, що очікує понести 15000,00 гривень витрат на правову допомогу та 300,00 гривень на поштові витрати і такі витрати підлягають стягненню з відповідачів.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України та те, що суд відмовляє позивачу у задоволенні його позовних вимог повністю, відсутні підстави для стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул, тому вказані витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.258-259, 264-265,268 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рокитнівської районної ради Рівненської області, заступника голови Рокитнівської районної ради Рівненської області Пахнюк Світлани Михайлівни про визнання протиправним та скасування розпорядження заступника голови Рокитнівської районної ради Пахнюк С.М. №02/03-22К від 13.03.2020 про звільнення ОСОБА_1 , поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відмовити.

Витрати по сплаті судового збору компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач 1: Рокитнівська районна рада Рівненської області, місцезнаходження: 34200, Рівненська область, смт.Рокитне, вул.Незалежності,13, .

Відповідач 2: Заступник голови Рокитнівської районної ради Рівненської області Пахнюк Світлана Михайлівна, юридична адреса місця роботи: 34200, Рівненська область, смт.Рокитне, вул.Незалежності,13.

Суддя (підпис) Згідно з оригіналом.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області А.Ф.Комзюк

Повне рішення виготовлено 20.06.2020.