Справа № 162/753/19
Провадження № 2/162/11/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області у складі судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника третьої особи - державного нотаріуса Куха В.І.,

розглянувши справу за цивільним позовомОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, -- Любешівська державна нотаріальна контора, про визначення частки у спадковому майні,

встановив:

І. Відомості про рух справи. Заяви і клопотання, процесуальні дії у справі.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 30 вересня 2019 року.

Ухвалою суду від 07 жовтня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 07 листопада 2019 року.

Підготовче провадження у справі закрито 25 листопада 2019 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі у зв`язку із витребуванням матеріалів спадкових справ, визнанням обов`язковою явки учасників справи до суду тощо.

Відповідач ОСОБА_4 у письмовій заяві від 30 жовтня 2019 року і у судовому засіданні 23 березня 2020 року вказала про визнання позову ОСОБА_6 .

Відповідач ОСОБА_5 у судові засідання не з`являвся, будь-яких заяв по суті справи не подав.

Розгляд справи завершено проголошенням вступної та резолютивної частин рішення 10 червня 2020 року з участю представника позивачів адвоката Сацик Т.Т., державного нотаріуса Куха В.І.

ІІ. Стислий виклад позиції позивачів.

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 просятьвизначити їм по 1/3 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 , одночасно скасувавши реєстрацію їх права власності на 1/4 частки вказаного майна.

Позовні вимоги умотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_7 . По його смерті залишилось спадкове нерухоме майно: житловий будинок АДРЕСА_1 . Спадкоємцями вказаного майна у рівних частках є дружина спадкодавця ОСОБА_8 , та його діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 .

Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2004 року у справі № 5/04, яке набрало законної сили, у порядку виділу присуджено стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у користь ОСОБА_10 по 1585,50 гривень з кожного грошової компенсації за належну частку у спадковому нерухомому майні.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі 08 серпня 2016 року отримали свідоцтва про право власності за законом на 1/4 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_5 у 2017 році звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_8 . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2017 року у справі № 162/945/17, яке набрало законної сили, за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3 частки у житловому будинку АДРЕСА_1 . Одночасно скасовано реєстрацію права власності на 1/4 частки вказаного майна за

ОСОБА_9 , ОСОБА_3 сплатили ОСОБА_9 по 1585,50 гривень компенсації за належну їй частку у спадковому нерухомому майні відповідно до рішення суду.

Таким чином, на момент пред`явлення позову власниками спірного нерухомого майна фактично є позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_5 .

У зв`язку з наведеним вище позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 доводять, що частка кожного з них у спірному майні також має становити по 1/3. Позивачі неодноразово звертались до державного нотаріуса з питань оформлення їх права власності, однак отримували відмови.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , їх представник ОСОБА_1 позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві.

ІІІ. Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_4 .

Відповідач ОСОБА_4 у письмовій заяві від 30 жовтня 2019 року і у судовому засіданні 23 березня 2020 року вказала про визнання позову ОСОБА_11

IV. Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_5 .

Відповідач ОСОБА_5 будь-яких заяв по суті справи не подав.

V. Пояснення у судовому засіданні представника третьої особи.

Державний нотаріус Кух В.І. у судовому засіданні пояснив, що через те, що ОСОБА_5 не зареєстрував право власності на свою частку у спадковому майні неможливо зареєструвати і право власності позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на 1/3 частки у цьому майні.

VІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Львів Львівської області.

Згідно з свідоцтвами про право на спадщину за законом, які видані 08 серпня 2016 року держаним нотаріусом Кухом В.І., спадкоємцями належного спадкодавцю ОСОБА_7 житлового будинку АДРЕСА_1 у рівних частках є його дружина ОСОБА_8 , дочка ОСОБА_4 , сини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно з рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2004 року присуджено стягнути з ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у користь ОСОБА_10 по 1585,50 гривень з кожного грошової компенсації за належну їй частку у вказаному спадковому нерухомому майні.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Любешівська Воля Любешівського району, що стверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 21 грудня 2017 року у справі № 162/945/17 за відповідачем ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3 частки у житловому будинку із надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Одночасно скасовано реєстрацію права власності на 1/4 частину вказаного нерухомого майна за ОСОБА_9 .

Згідно з розпискою від 21 липня 2019 року ОСОБА_9 підтвердила, що отримала від позивачів по 1585,50 гривень компенсації за належну їй частку у спадковому нерухомому майні відповідно до рішення Любешівського районного суду Волинської області від 02 лютого 2004 року у справі № 5/04.

Державний нотаріус Любешівської державної нотаріальної контори Кух В.І. 22 травня 2020 року відмовив позивачам у перереєстрації їх часток з 1/4 на 1/3 у житловому будинку

АДРЕСА_1 . Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

Відповідно до статті 527 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі -- ЦК УРСР) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Статтею 529 ЦК УРСР встановлено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Частиною 2 статті 548 ЦК УРСР визначено, що прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частин першою, другої статті 319 Цивільного кодексу України редакції 2003 року (далі - ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майномна власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частинами першою, другою статті 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Частиною першою статті 356 ЦК визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з частиною третьою статті 358 ЦК кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майнав натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до частин першої-третьої статті 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майнане допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Відповідно до абзаців другого, третього частини другої статті 364 ЦК компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 цього Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, зокрема проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Аналізуючи досліджені у суді докази, необхідно констатувати, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про визнання їх права власності на частину майна, яке успадкувала ОСОБА_9 і за яке згодом отримала від позивачів грошову компенсацію.

Суд звертає увагу, що визначення за позивачами права власності на 1/3 частки у спірному нерухомому майні не впливає на обсяг прав відповідача ОСОБА_5 щодо цього майна. За відповідачем ОСОБА_5 в аналогічний спосіб уже визнано право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Отже, позов підлягає до повного задоволення.

VІІІ. Питання розподілу судових витрат.

Позивач ОСОБА_3 звільнений від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Позивач ОСОБА_2 сплатив 768,40 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Стороною позивача ОСОБА_2 подано клопотання про покладення на нього судових витрат, що не суперечить положенням частини третьої статті 13 ЦПК.

Таким чином, понесені позивачем ОСОБА_2 судові витрати у виді судового збору стягненню з відповідачів не підлягають.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на 1/3 частки у спадковому нерухомому майні: житловому будинку АДРЕСА_1 , одночасно скасувавши реєстрацію його права власності на 1/4 частки у цьому майні.

Визначити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності на 1/3 частки у спадковому нерухомому майні: житловому будинку АДРЕСА_1 , одночасно скасувавши реєстрацію його права власності на 1/4 частки у цьому майні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з врахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року.

Повне судове рішення складено 10 червня 2020 року.

Суддя В.Д. Глинянчук