Справа: 164/578/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

при секретарі Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Маневичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Колківської селищної ради Маневицького району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, мотивуючи заяву тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , по смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка для ведення підсобного господарства, площею 0,61 га, яка була виділена спадкодавцю на підставі рішення сесії Боровичівської сільської ради Маневицького району № 17/10 від 11 листопада 1993 року. Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв позивач шляхом спільного проживання зі спадкодавцем на час його смерті. Іншим спадкоємцем є ОСОБА_2 , проте спадщину у встановленому законом порядку не прийняла та не претендує на неї. Коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадкове майно, йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів про право власності на вказане спадкове майно, а тому просив суд визнати за ним право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_2 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Відповідач Колківська селищна рада Маневицького району Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, позов визнають, щодо його задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Інших заяв та клопотань під час підготовчого провадження від сторін не надходило. Відповідачами не було подано відзиву на позовну заяву.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 5 ч. 3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду судових справ про спадкування» якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, відповідно до чинного законодавства України, а органом місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звернутися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 - мати ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 5, 8, 24).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10 серпня 2015 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5 - дочка спадкодавця (а.с. 25).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Колківської селищної ради № 1 Боровичівського старостинського округу Маневицького району Волинської області № 1481 від 29 жовтня 2019 року за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться право на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,32 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,21 га, що знаходиться в с. Грузятин Маневицького району; право на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,47 га, що знаходиться в с. Грузятин Маневицького району, які були виділені на підставі рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району № 17/10 від 11 листопада 1993 року. Заповіт від імені спадкодавця не посвідчувався. Спадкоємцями по смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину шляхом спільного проживання, та ОСОБА_2 , яка позов визнала та не заперечує щодо його задоволення (а.с. 10).

Із витягу з рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/10 від 11 листопада 1993 року вбачається, що ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки: площею 0,61 га для ведення особистого підсобного господарства та площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку та господарських будівель (а.с. 7).

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 24 червня 2010 року за ОСОБА_1 визнано право власності на: житловий будинок з господарськими і побутовими будівлями і спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 ; земельну ділянку, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВЛ № 0246774, розміром 1,13 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 9207 гривень 23 копійки, виданий Маневицькою райдержадміністрацією 30 березня 2010 року, що рахується за ОСОБА_3 ; грошовий вклад з нарахованими відсотками та компенсацією у відділення № 6364/02 в с. Боровичі на рахунку № НОМЕР_3 ВАТ «Державний ощадний банк України» на ім`я ОСОБА_3 . Позов ОСОБА_4 залишено без задоволення із-за відмови від позову (а.с. 26-27).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 303/02-31 від 13 квітня 2020 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця та які підтверджують право власності на спадкове майно, а саме - земельні ділянки, площею 0,2500 га та 0,6100 га, які розташовані в с. Боровичі Маневицького району Волинської області (а.с. 9).

Відповідно до повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 434/01-16 від 14 травня 2020 року після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа № 124 за 2010 рік. 23 квітня 2010 року з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с. 18-20).

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину в встановлений законом строк та спосіб, а також визнання позову відповідачами, суд приходить висновку про доцільність визнання за ним права власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 200, 247, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268, 1270 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на земельну ділянку для ведення підсобного господарства, площею 0,61 га, яка була виділена ОСОБА_3 на підставі рішення Боровичівської сільської ради Маневицького району Волинської області № 17/10 від 11 листопада 1993 року.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська