Справа №:755/2168/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря с3удового засідання - Кузьменко А.М.,

розглянувши в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , на дії приватного виконавця Калинника Ігоря Вікторовича,

установив:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга на дії приватного виконавця Калинника І.В., в якій скаржник просить визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів від 18.11.2019 року та повернути примусово списані кошти у розмірі 2 709,20 грн. Скарга обґрунтована тим, що в провадженні приватного виконавця Калинника І.В. перебуває виконавче провадження № 60630649 з виконання виконавчого листа № 755/19453/17, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 27.09.2019 року на стягнення з нього на користь ОСОБА_2 коштів. Про існування виконавчого провадження стало відомо 29.11.2019 року, коли з його зарплатного карткового рахунку № НОМЕР_1 у валюті гривня списано виконавцем заробітну плату в повному обсязі у розмірі 2 709,20 грн., та арештовано даний рахунок. З метою відновлення порушеного права він звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва про визнання протиправною та скасування постанови від 18.11.2019 року, та ухвалою суду від 13.12.2019 року у справі № 640/24514/19 відмовлено у відкритті провадження. Дана ухвала отримана ним 27.01.2020 року. У зв`язку з чим просив поновити строк звернення до суду із даною скаргою.

До суду скаржник не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства. Заяв про відкладення розгляду справи з поважних причин не надходило.

До суду представник стягувача не з`явився, подав пояснення з проханням відмовити у задоволенні скарги.

До суду виконавець не з`явився, подав пояснення з проханням відмовити у задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Дана скарга подана до Дніпровського районного суду м. Києва 05.02.2020 року.

10.02.2020 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 13.02.2020 року по даній справі відкрито провадження, витребувано матеріали виконавчого провадження.

20.02.2020 року від приватного виконавця надійшли пояснення на скаргу та копія виконавчого провадження № 60630649.

17.03.2020 року представником стягувача подано заяву про залишення скарги без розгляду та пояснення по суті скарги.

В суді встановлено, що 27.09.2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/19453/17 на стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики у розмірі 57 785,73 доларів США, еквівалент 1 461 358,28 грн. та судового збору у розмірі 8 000,00 грн.

15.11.2019 року приватним виконавцем Калинником І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 60630649. Копія постанови направлена на адреси стягувача та боржника.

18.11.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.

З постановою про арешт коштів боржника скаржник не згоден, оскільки даний рахунок є зарплатним.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 382 КК України умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню - карається штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років. Ті самі дії, вчинені службовою особою, - караються штрафом від семисот п`ятдесяти до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб, - караються позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

Встановлено, що на підставі постанови виконавця від 18.11.2019 року АТ «Перший Український Міжнародний Банк» наклав арешт на рахунок, який належить боржнику ОСОБА_1 - № НОМЕР_1 , залишок коштів 2 709,20 грн. Розпорядження виконавця № 60630649 від 29.11.2019 року на користь ОСОБА_2 перераховано 1 826,55 грн., та 700 грн. витрат виконавчого провадження.

З відповіді АТ «Перший Український Міжнародний Банк», яка адресована приватному виконавцю, убачається, що у банку на ім`я ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 , валюта рахунку - гривня. В банку на ім`я боржника не відкривалися рахунки зі спеціальним режимом використання, на які заборонено накладати арешти. Клієнту відкрито поточні рахунки для здійснення розрахунково-касового обслуговування.

В судовому засіданні 17.03.2020 року, де був присутній представник боржника, судом ухвалено явка боржника до суду з метою повного та всебічного розгляду справи. Однак, ні 21.04.2020 року, ні 11.06.2020 року ні боржник, ні його представник до суду не з`явилися.

Доказів того, що рахунок боржника - № НОМЕР_1 , арешт якого просить скасувати боржник, є зарплатним, до суду не надано.

Таким чином, аналізуючи норми діючого законодавства, обґрунтування скаржника та надані докази, суд дійшов висновку, що скарга є безпідставною.

З огляду на викладене, суд, враховуючи матеріали справи (докази надані скаржником та суб`єктом оскарження), вимоги законодавства, дійшов висновку, що приватний виконавець діяв в рамках закону, і підстав для задоволення скарги немає. Викладені скаржником обґрунтування не знайшли свого підтвердження в суді, та спростовані матеріалами справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що про існування арешту скаржнику стало відомо 29.11.2019 року, та ним подано позов до Окружного адміністративного суду м. Києва. 13.12.2019 року у відкритті провадження було відмовлено на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України. Ухвала отримана 27.01.2020 року. Скарга до Дніпровського районного суду м. Києва подана 05.02.2020 року. У зв`язку з чим просив поновити строк звернення до суду.

Частиною 2 статті 449 ЦПК України визначено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Суд вважає за можливе поновити строк звернення до суду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 18, 76-89, 258, 259, 260, 353, 354, 447-451, 453 ЦПК України,

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Калинника Ігоря Вікторовича у виконавчому провадженні № 60630649.

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , на дії приватного виконавця Калинника Ігоря Вікторовича - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 11.06.2020 року.

Суддя: