Справа № 405/5308/20
Провадження №2/405/802/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді Іванової Л.А.
при секретарі Гершкул М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому цивільну справу № 405/5308/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ,третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького, в якому просила визначити місце проживання малолітньоїдитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На обгрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 24.10.2015 року, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда ІНФОРМАЦІЯ_3 . У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з тим, що відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги дитини, вона звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів на утримання дитини. Судовим наказом №405/7411/19 від 02.12.2019 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 07.10.2019 року. Однак, з березня 2020 року відповідач перестав сплачувати аліменти на утримання доньки та згідно з довідкою виконавчої служби станом на 01.08.2020 року в нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів у сумі 10023 грн. Також позивач вказала, що до 26.07.2019 року вона разом з донькою проживала в будинку батьків відповідача, однак разом з донькою була зареєстрована у квартирі своїх батьків на території військової частини, тому що ні відповідач, ні його батьки не захотіли реєструвати дитину по місцю реєстрації батька. 26.07.2019 року відповідач буквально вигнав її (позивача) з дитиною з будинку, заявивши, що у нього тепер інша родина і вони будуть жити в будинку. Крім того, позивач зазначила, що відповідач взагалі не спілкується з донькою, не займається її вихованням, не стежить за її здоров`ям. Вказала, що відповідач ніде не працює, раніше неоднаразово притягувався до адміністративної відповідальності. Її (позивача) рідна бабуся проживає в Італії, неоднаразово запрошувала її разом з донькою до себе в гості, однак на всіїї прохання до відповідача дати згоду на поїздкудоньки разом з нею на відпочинок в Італію, категорично відмовляв, заявляючи, що «дозволу ніколи не надасть». Вказала, що вона(позивач) зверталася в прикордонну службу за роз`ясненнями із цього приводу, на що їй пояснили, що якщо буде рішення суду про те, що донька проживає разом з матір`ю, то ніяких перешкод для виїзду дитини з матір`ю за межі України не буде. При цьому, позивач стверджує, що відповідач не цікавиться донькою, вона його майже не пам`ятає, за рік, що вона (позивач) з відповідачем живуть окремо, останній один раз бачив доньку на вулиці, в будинку її ніколи не відвідував, а їй (позивачу) заявив, що у нього тепер троє дітей та їх треба забезпечувати. Із ОСОБА_4 постійно займаються її (позивача) батьки, дідусь - військовий пенсіонер, проводить із нею увесь свій час, бабуся теж дуже любить внучку, вони віддають їй все тепло, дитина ніколи не згадує ні свого батька, ні його батьків. В будинку, де вона проживає разом з дитиною, створені усі умови для проживання, виховання та утримання дитини, обладнана кімната для дитини, щоб вона могла мати здоровий сон, гратися та навчатися. При цьому, позивач зазначила, що не збирається чинити жодних перешкод для спілкування відповідача з донькою, але тільки у її (позивача) присутності.
Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Созіновою Г.І. (діє на підставі ордеру серії КР № 144704 від 01 вересня 2020 року) в підготовче судове засідання подано заяву, зареєстровану судом 02 листопада 2020 року за вх.№24914 про розгляд справи без її, як представника позивача, участі. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання подав в судове засідання заяву, зареєстровану судом 02 листопада 2020 року за вх. № 24913 про розгляд справи без його участі. Ознайомившись з позовом, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Службау справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового розгляду справи належним чином,будь-яких заяв, клопотань до суду не надав.
Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
З огляду на зазначене, а також враховуючи, що визнання відповідачем ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів інших осіб, - суд приймає визнання відповідачем позову та вважає можливим ухвалення судового рішення в підготовчому судовому засіданні.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
При цьому, враховуючи подані сторонами заяви, зваживши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, за якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів сторін, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини, та є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 з 24 жовтня 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано 10 грудня 2019 року за рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда, яке набрало законної сили 10січня 2020 року. Згідно з рішенням суду позивачу ОСОБА_5 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».
Також встановлено, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кіровоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про що 26 липня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 1118.
Батьками дитини в свідоцтві про народження зазначені: в Графі «Батько» - ОСОБА_2 , в Графі «Мати» - ОСОБА_5 .
Крім того, встановлено, що сторони проживають окремо.
При цьому, згідно з довідкою квартального комітету №25 Фортечного району м.Кропивницький №290 від 08 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , але не зареєстрована. Разом з нею проживає її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не зареєстрована. Також за вказаною адресою проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
При цьому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи Відділу реєстрації місця проживання особи Управління у сфері державної реєстрації Департаменту надання адміністративних послуг Міської ради міста Кропивницького за №4436/01/1 та №011444/1, сформованої 30.07.2020 року.
В свою чергу, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідкапро реєстрацію місця проживання особи Відділу реєстрації місця проживання особи міської ради міста Кропивницький №015640/1,сформована 14.09.2020 року.
Згідно з довідкою КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» від 20.08.2020 року за №1388/03-20 вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває під наглядом медичних працівників КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 м. Кропивницького» Міської ради міста Кропивницького» АЗПСМ №10. Декларація на медичне обслуговування дитини ОСОБА_3 підписана мамою ОСОБА_5 з лікаремпедіатром ОСОБА_8 . Батько дитини ОСОБА_2 станом здоров`я доньки не цікавиться, медичний заклад з дитиною не відвідував, за медичною допомогою до лікаря-педіатра не звертався. Умови проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 задовільні.
Як вбачається з довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.08.2020 року №44801/19.12-28/14, згідно з матеріалами виконавчого провадження №60782991, відкритого 05.12.2019 року при виконанні судового наказу №405/7411/19 2-н/405/231/19 від 02.12.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до повноліття доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 , починаючи стягнення з моменту звернення в суд, тобто з 07.10.2019 року, що пред`явлено до примусового виконання 03.12.2019 року, станом на 31.07.2020 року наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання та становить 10023 грн. 25 коп.
Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Принцип «найкращих інтересів дитини» є пріоритетним при вирішенні справ цієї категорії.
Стаття 8 Конвенції про права дитини не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Йогансен проти Норвегії» від 07 серпня 1996 року, параграф 78).
У параграфі 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон протии Швеції» (№2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків (ч.1 ст.160 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ч.ч.2, 8, 9, 10 ст.7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин може здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Із змісту ч.4 ст.19 СК України випливає, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

На підставі вищевикладеного, та з огляду на надані учасниками справи докази, судом відзначається, що у заяві, направленій на адресу суду, відповідач не заперечував щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .
Суд також вважає, що суттєве значення при визначенні місця проживання дитини має ставлення батьків до дитини та дитини до своїх батьків, характеристика середовища, в якому існує дитина, проживаючи з одним з батьків.
При цьому, судом встановлено факти нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, зокрема, у відповідача наявна заборгованість перед позивачем по сплаті аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка становить 10023 грн. 25 коп. Також, суд бере до уваги ту обставину, що відповідач згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09.10.2019 року (постанова набрала законної сили 22.10.2019 року) притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ( керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), згідно якої на ОСОБА_2 накладено безальтернативне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами.

За змістом ч.2 ст.6 СК України малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

З огляду на викладене вище, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та визначаючи місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є предметом позову, виходячи при цьому з пріоритетності прав та інтересів дитини, та враховуючи інтереси дитини, виконання батьками своїх батьківських обов`язків, враховуючи також вік дитини та стан її здоров`я, можливості батьків у створенні найкращих умов для виховання та розвитку дитини, суд приходить до висновку, що місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід залишити разом з матір`ю ОСОБА_1 , тобто, в сталому та безпечному середовищі, що відповідає найкращим інтересам малолітньоїдитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на її (дитини) вік, потреби у материнській турботі, догляді, повноцінному вихованні та розвитку, на підставі чого вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
При цьому, судом також відзначається, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не можна тлумачити як наявність у матері переваги перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, беручи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, більш того, батько малолітньоїдитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обмежений у своєму праві на спілкування з донькою, турботу відносно неї та участі у її вихованні й може реалізувати свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки і піклування чи за рішенням суду.
Окремо відзначається, що при вирішенні судом питання в порядку ст.141 ЦПК України про розподіл між сторонами судових витрат по справі, та, враховуючи, що позивачем не ставиться питання про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат по справі, які складаються з судового збору, судові витрати по справі залишити по фактично понесеним позивачем.
На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст.160, 161 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 7, 10, 12, 13, ст. ст. 77-80, 81, 95, 133, 141, 235, 258, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету міської ради м. Кропивницького про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.
Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .
Судові витрати по справі, що складаються з судового збору, понесені позивачем ОСОБА_1 ,- залишити по фактично понесеним позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з підстав, передбачених ч.ч.2, 3 ст.354 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Кіровограда.
Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова