П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Київ

Справа № 22-6907 Головуючий у 1-й інстанції: Даниленко В. В.

Унікальний № 753/8767/18 Доповідач - Пікуль А. А.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Пікуль А. А.

суддів Гаращенка Д. Р.

Невідомої Т. О.

за участю секретаря Пузикової В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів,-

у с т а н о в и л а:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів, в якому просила встановити, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 та стягнути з нього аліменти на утримання доньки в розмірі ј частин всіх доходів видів заробітку відповідача з дати подання позову та до досягнення дитиною повноліття (а.с.2-3).

05 березня 2020 року у судовому засіданні представник ОСОБА_2 , адвокат Шкуратовська А. В., заявила клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи, проведення якої просила доручити Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз, на розгляд експертизи поставити питання: чи є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Цього ж дня ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Красюк Н. І., подав клопотання про призначення у справі судово-біологічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: Чи є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 біологічною донькою ОСОБА_1 ? Проведення експертизи відповідач просив доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с.184-185).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року клопотання представника позивача адвоката Шкуратовської А. В. про призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи задоволено.

Клопотання представника відповідача Красюк Н. І. призначення судово-біологічної експертизи задоволено частково.

Суд призначив судово-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлене питання: чи є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ?

Проведення експертизи доручено судом експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз. Попереджено експертів про кримінальну відповідальність згідно зі ст.ст. 384, 385 КК України. В розпорядження експертній установі надано цивільну справу № 753/8767/18. Витрати по проведенню судової експертизи покладено на ОСОБА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної та необґрунтованої ухвали, просить скасувати ухвалу районного суду в частині задоволення клопотання представника позивача в повному обсязі та в частині відмови у задоволенні клопотання представника відповідача, та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні клопотання представника позивача відмовити повністю, а клопотання представника відповідача задовольнити та проведення експертизи доручити експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Експертної служби МВС України (а.с.196-200).

Відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надходило.

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про місце та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, про що свідчить завірене штемпелем поштового відділення та підписом начальника відділення зв`язку зворотне повідомлення про вручення ОСОБА_1 19 травня 2020 року судової повістки-повідомлення про розгляд справи, призначений на 09 червня 2020 року.

Суд ухвалив розглядати справу у відсутність ОСОБА_1 , оскільки відповідно до положень ч. 2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А. А., пояснення представника ОСОБА_2 , адвоката Шкуратовської А. В., яка заперечувала проти апеляційної скарги та просила суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія доходить висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом розглядом встановлено, що у травні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення батьківства та стягнення аліментів.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з відповідачем підтримувала близькі стосунки з вересня 2016 року до листопада 2016 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дитину, ОСОБА_3 , батьком якої є відповідач. Фактично ОСОБА_1 батьківство визнав, однак відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства.

Задовольняючи клопотання представника позивача та частково задовольняючи клопотання представника відповідача районний суд виходив з того, що у сторін виник спір відносно батьківства відповідача щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При перевірці указаних висновків районного суду у контексті доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Відповідно ч. 1 ст. 260 ЦПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається з: 1) вступної частини із зазначенням: а) дати і місця її постановлення; б) найменування суду, прізвища та ініціалів судді (суддів); в) імен (найменувань) учасників справи; 2) описової частини із зазначенням суті клопотання та імені (найменування) особи, яка його заявила, чи іншого питання, що вирішується ухвалою; 3) мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу; 4) резолютивної частини із зазначенням: а) висновків суду; б) строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Матеріали справи свідчать, що 02 липня 2019 року представник ОСОБА_2 , адвокат Шкуратовська А. В., заявляючи клопотання про призначення експертизи просила призначити у справі судову-біологічну (судово-генетичну) експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз та на розгляд якої поставити питання: - чи є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.65-66).

05 березня 2020 року представник ОСОБА_1 , адвокат Красюк Н. І., надала до районного суду клопотання про призначення судово-біологічної експертизи в якому просила призначити судово-біологічну експертизу та винести на дослідження судового експерта питання: - Чи є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною донькою ОСОБА_1 , проведення експертизи доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (а.с.184-185).

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо необхідності призначення у справі експертизи, оскільки, ураховуючи предмет спору, необхідність призначення судової експертизи з метою встановлення батьківства відповідача є очевидною.

Разом з тим, призначаючи у справі судово-генетичну експертизу суд першої інстанції не з`ясував вид експертизи, яка відповідає на питання щодо походження дитини, а також не з`ясував яким чином слід правильно сформулювати питання експерту для встановлення обставини походження дитини, у даній справі від ОСОБА_1 .

Також у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали не наведено мотивів та не обґрунтовано висновків суду щодо вирішення питання про призначення експертизи та доручення вказаної експертизи саме Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів доходить висновку щодо необхідності викласти мотивувальну частину оскаржуваної ухвали у редакції цієї постанови.

З матеріалів справи убачається, що представник ОСОБА_2 , адвокат Шкуратовська А. В., проведення експертизи просила доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичних експертиз, а представник ОСОБА_1 , адвокат Красюк Н. І., просила проведення експертизи доручити Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

Взаємної згоди щодо призначення експертної установи між сторонами не досягнуто, а у відповідності до ч. 3 ст. 103 ЦПК України, у разі якщо між сторонами не досягнуто такої згоди, експерта чи експертну установу визначає суд та з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

За таких обставин суд доходить висновку щодо доцільності доручення проведення судової молекулярно-генетичної експертизи Київському міському клінічному бюро судово-медичних експертиз, оскільки запропонована відповідачем експертна установа спеціалізується на проведенні експертиз у кримінальних справах, а тому існує ризик збільшення тривалості знаходження справи на експертизі.

Також колегія суддів зазначає, що з метою отримання обґрунтованого та такого, що не викликає сумніву висновку експерта, судом повинна бути правильно зазначена назва такої експертизи - молекулярно-генетична експертиза, а також коректно сформульоване питання, яке ставиться судом на вирішення цієї експертизи. Тому на вирішення експертизи слід поставити питання: Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

Доводи апеляційної скарги щодо недоліків тексту клопотання позивача про призначення експертизи та посилання позивача на статті ЦПК України, не спростовують висновків суду щодо необхідності призначення експертизи, не впливають на правильність вирішення цього питання, а тому не можуть бути прийняті апеляційним судом у якості підстав для безумовного задоволення вимог відповідача.

Інших доводів щодо неправильності оскаржуваного судового рішення апеляційна скарга не містить.

Відповідно до положень п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 05 березня 2020 року змінити.

Викласти мотивувальну частину ухвали в редакції цієї постанови.

Абзац третій резолютивної частини ухвали викласти у новій редакції:

Призначити у справі судову молекулярно-генетичну експертизу на вирішення якої поставити питання:

- Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ?

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 12 червня 2020 року.

Головуючий А. А. Пікуль

Судді Д. Р. Гаращенко

Т. О. Невідома