Дата документу 12.06.2020 Справа № 554/2388/20
Провадження № 2/554/1213/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.

за участю секретаря судового засідання - Кучеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування на законних правових підставах житловим приміщенням-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2020 року позивачі звернулись до суду із спільним позовом, відповідно до якого прохали суд визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_1 ) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м., санвузол (5) площею 3,7 кв.м., з 07.07.2010 року; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_1 ) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м., санвузол (5) площею 3,7 кв.м., з 23.11.2017 року.

В обґрунтування вимог позивачами зазначено, що вони є подружжям та проживають у кімнаті АДРЕСА_2 НОМЕР_1 АДРЕСА_3 . Дана кімната спочатку була надана для проживання ОСОБА_3 (батьку позивача ОСОБА_1 ) на підставі розпорядження №2 від 19.09.1986 року, оскільки він працював налагоджувальником на Полтавському електромеханічному заводі «Електромотор». Ордером-розпорядженням №29 від 06.07.2010 року ОСОБА_1 надано право зареєструватися у кімнаті АДРЕСА_4 . Фактично 07.07.2010 року ОСОБА_1 був зареєстрований за вказаною адресою із зазначенням кімнати. Пізніше, ОСОБА_2 було видано ордер на жилу площу у гуртожитку від 21.11.2017 року на право зайняття жилої площі - кімнати АДРЕСА_2 НОМЕР_1 АДРЕСА_3 на склад сім`ї з трьох чоловік: самої ОСОБА_2 , її чоловіка ОСОБА_1 та свекра ОСОБА_3 . ОСОБА_2 була зареєстрована за вказаною адресою 23.11.2017 року. На замовлення позивачів 27.11.2019 року був виготовлений технічний паспорт на кімнату № НОМЕР_2 . На підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтаві ради від 14.01.2020 року №5 узаконено перепланування вказаної кімнати, про що проставлено відмітку у технічному паспорті. У подальшому, 31.01.2020 року ОСОБА_3 виселився із вказаної кімнати № НОМЕР_2 та зареєстрував свої місце проживання за іншою адресою: АДРЕСА_5 . Таким чином, на сьогодні квартиронаймачами є тільки позивачі, які фактично проживають у кімнаті № НОМЕР_2 гуртожитку та сплачують всі необхідні платежі за користування вказаним житловим приміщенням. Проте, позивачі не мають можливості реалізувати своє право на приватизацію вказаної кімнати гуртожитку, адже для реалізації такого права, згідно Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", мешканцям гуртожитку, необхідно на законних підставах проживати у ньому (користуватися ним) більше 5 років. Факт законного проживання ОСОБА_1 у вказаній кімнаті гуртожитку з 07.07.2010 року встановлений рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.09.2018 року №554/5655/18, що набрало законної сили. Проте, вказаного рішення суду недостатньо для реалізації ним права на приватизацію, оскільки відповідно до закону необхідним є визнання права проживання більше 5 років та користування на законних правових підставах. Вказане і стало підставою звернення до суду із даним позовом

23.03.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом всіх учасників справи.

01.04.2020 року від представника відповідача Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради надійшов відзив на позов. Зазначено, що Управління є виконавчим органом Полтавської міської ради, що створений для реалізації державної політики у сфері управління майном, що є власністю територіальної громади міста Полтави, та у сфері житлового законодавства. Управління діє в межах передбачених законом повноважень і не створювало жодного порушення прав та інтересів позивачів на приватизацію. Однак право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, може бути реалізовано громадянами України відповідно до ч. 4, 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та ст.8 Житлового кодексу Української РСР, вразі надання ними всіх необхідних документів, у тому числі тих, що підтверджують прав користування на законних правових підставах та факт проживання у кімнаті (будинку) протягом тривалого часу (більше 5 років).

Інших письмових заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду не надходило.

Адвокат Щербак М.І. 18.05.2020 року на електронну адресу суду надав заяву в інтересах позивачів про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача - Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради у відзиві прохав розглянути справу за його відсутності, при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи у справі - КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради у судове засідання не з`явився, неявка якого не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів позову, позивачі мають певні перешкоди у реалізації права на приватизацію житла, а саме кімнати № НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_6 ) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м., санвузол (5) площею 3,7 кв.м.

Вказаний гуртожиток перебував на балансі ВАТ «Електромотор».

Державне підприємство Полтавський електромеханічний завод «Електромотор» було перетворено у Відкрите акціонерне товариство відповідно до Закону України Про приватизацію державних підприємств , згідно Наказу Фонду державного майна України №30-АТ від 11 травня 1994 року та перейменовано в Публічне акціонерне товариство Електромотор на виконання вимог Закону України Про акціонерні товариства №514-VI від 17.09.2008р., та згідно протоколу загальних зборів акціонерів ПАТ «Електромотор» №34 від 28.11.2017р., останнє було перейменовано в Приватне акціонерне товариство «Електромотор».

1 листопада 1998 року ВАТ «Електромотор» передав на баланс Дочірнього підприємства «Електромотор-побут» ВАТ «Електромотор» гуртожиток у м. Полтаві, по вул. Київське Шосе 58 (змінена назва вулиці - шосе Київське).

Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 03.11.2014 року №154 надано дозвіл на зміну статусу вказаного гуртожитку на гуртожиток для проживання сімей (сімейного типу).

Згідно з рішенням двадцять першої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 19 лютого 2019 року даний гуртожиток було прийнято у комунальну власність територіальної громади міста Полтави.

Згідно рішення позачергової двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Полтавської міської ради від 12 липня 2019 року надано дозвіл мешканцям гуртожитку на приватизацію кімнат у гуртожитку по АДРЕСА_3 .

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» громадяни, які проживають у гуртожитках, що перебувають у власності підприємств, установ, організацій, утворених у процесі корпоратизації чи приватизації, набувають право на приватизацію займаних жилих приміщень після передачі таких гуртожитків у комунальну власність та за умови, що вони фактично проживають у таких гуртожитках правомірно і тривалий час (не менше п`яти років).

Приватизація жилих і нежилих приміщень у гуртожитках, що перебувають у власності територіальних громад, які раніше були самовільно переплановані, може відбуватися після визнання перепланування таким, що відповідає законодавству України щодо технічних умов і будівельних норм до житла.

З матеріалів справи встановлено, що 19.09.1986 року ОСОБА_3 (батьку позивача - ОСОБА_1 ) надано право на вселення у кімнату АДРЕСА_7 , на підставі розпорядження №2 від 19.09.1986 року, оскільки він працював налагоджувальником на Полтавському електромеханічному заводі «Електромотор».

ОСОБА_3 31.01.2020 року був знятий з реєстраційного обліку за вказаною адресою, та зареєстрований за іншою: АДРЕСА_5 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №01-12-03.1-09/3015 від 05.02.2020 року.

Ордером-розпорядженням №29 від 06.07.2010 року, виданим на підставі рішення адміністрації і профспілкового комітету ВАТ «Електромотор» від 05.07.2010 р., протокол № 7, позивачу ОСОБА_1 надано право зареєструватися у кімнаті АДРЕСА_4 у зв`язку із роботою на ВАТ «Електромотор».

Факт надання ОСОБА_1 у користування саме кімнати № НОМЕР_2 підтверджується ордером-розпорядженням Полтавського електромеханічного заводу «Електромотор» № 29 від 06 липня 2010, копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 14 квітня 2005 року, а також рішенням суду від 25 вересня 2018 року № 554/5655/18 за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання у визначеному місці. Вказаним рішенням суду встановлено факт законного проживання ОСОБА_1 у кімнаті АДРЕСА_4 ) з 07 липня 2010 року. Рішення набрало законної сили 30.10.2018 р. На підставі вказаного рішення суду у паспорті громадянина України було внесено відомості про реєстрацію ОСОБА_1 саме у вказаній квартирі АДРЕСА_8 , оскільки у попередньому записі номер квартири не було зазначено.

Вказаним рішенням суду також встановлено, що за зазначеною адресою також проживає дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач ОСОБА_2 з 23 листопада 2017 року фактично зареєстрована та проживає у кімнаті АДРЕСА_2 НОМЕР_5 АДРЕСА_3 . Факт надання ОСОБА_2 у користування саме цієї кімнати підтверджується ордером на жилу площу в гуртожитку від 21 листопада 2017 року та витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №5312-1.

Таким чином, станом на розгляд справи квартиронаймачами кімнати АДРЕСА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На замовлення позивачів ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 27 листопада 2019 року було виготовлено технічний паспорт із зазначенням наявних перепланувань приміщень (зміни до технічного паспорту було внесено 17.01.2020 року на підставі рішення виконавчого комітету Шевченківської районної у місті Полтава рада «Про надання дозволу на реєстрацію перепланування та переобладнання приватного житла та господарчих споруд» № 5 від 14 січня 2020 року, яким вирішено погодитись із виконаним переплануванням та дозволити ОСОБА_1 , користувачу кімнати АДРЕСА_2 НОМЕР_6 АДРЕСА_3 зареєструвати як об`єкт нерухомості кімнату АДРЕСА_4 у складі приміщень: кімната (3) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м, санвузол (5) площею 3,7 кв.м.

Згідно зі ст. 8 Житлового кодексу Української PCP громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

У відповідності до частини 4 та частини 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового Фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України мас право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

З аналізу вищезазначених норм випливає, що право на приватизацію - це закріплене, визнане та гарантоване чинним законодавством України право громадян.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстав у своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 16 ЦК України визначає, що одним з можливих способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Отже, на підставі оцінки встановлених фактичних обставин та аналізу наведених норм матеріального права суд вважає обґрунтованими і доведеними вимоги про встановлення факту проживання, користування на законних правових підставах позивачів у кімнаті гуртожитку.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Законом України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", ст. 8 ЖК України, ст.ст.2, 10,11,12, 13, 60, 76-81,89, 141,229,258,259,263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради, про визнання права користування на законних правових підставах житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , право проживання, користування на законних правових підставах житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_1 ) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м., санвузол (5) площею 3,7 кв.м., з 07.07.2010 року.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , право проживання, користування на законних підставах житловим приміщенням кімнатою АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 ) площею 11,4 кв.м., кімната (4) площею 12,0 кв.м., коридор (1) площею 3,8 кв.м., коридор (2) площею 3,5 кв.м., санвузол (5) площею 3,7 кв.м., з 23.11.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, як суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Материнко