Ухвала

15 червня 2020 року

м. Київ

справа №462/6206/17

провадження №61-8308ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду

від 13 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року позов задоволено повністю.

Визнано ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова

від 18 вересня2019 року вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 19 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

21 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із касаційною скаргою

на постанову Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року в указаній вище справі. Дану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки подана раніше касаційна скарга 17 квітня 2020 року Верховним Судом повернута заявнику, ухвалу якого отримано 30 квітня 2020 року, про що надано докази. Перша касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження.

З урахуванням конкретних обставин справи та зважаючи на те, що перша касаційна скарга подана в межах строку на касаційне оскарження, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судового рішення заявник зазначає порушення судом норм матеріального та процесуального права, а саме необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні(пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України). Вважає за необхідне відступити від правового висновку Верховного Суду, висловленого у постанові від 24 жовтня 2018 року у справі №490/12384/16-ц, щодо застосування у частині покладення на позивача обов`язку доведення неповажності причин відсутності відповідача у жилому приміщенні понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки, оскільки покладення на позивача такого надмірного тягаря доказування є порушенням його права на справедливий суд. Відповідач звільняється від обов`язку доказування поважності причин його відсутності у жилому приміщенні понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки, що прямо суперечить основоположним принципам рівності та змагальності сторін.

У судовій практиці, що передувала висновку Верховного Суду, зокрема у рішенні Верховного суду України від 02 лютого 2011 року по справі №6-50774св10 обов`язок доведення поважності причин відсутності у спірному житлі понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки покладено на відповідача.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 6 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати із Залізничного районного суду міста Львова цивільну справу №462/6206/17 за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська