КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року м. Київ

Справа №758/9610/15-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/3308/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В. суддів: Андрієнко А.М., Поліщук Н.В. за участю секретаря Лугового Р.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва постановлену під головуванням судді Войтенко Т.В. 05 серпня 2019 року в м. Києві за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В

У квітні 2019 року представник заявника ТОВ «АНСУ» звернувся до суду із заявою про заміну сторони стягувача у виконавчих листах №758/9610/15-ц, які будуть видані на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року, яким позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором в розмірі 401577, 25 грн, пеню в розмірі 325591,26 грн та 3654,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що до ТОВ «АНСУ» перейшло право вимоги за Кредитним договором №03-718/07-А від 13 вересня 2007 року, яке мало до боржника ОСОБА_1 . Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит».

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про заміну стягувача у виконавчих листах, які були видані на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

У виконавчих листах №758/9610/15-ц, виданих Подільським районним судом м. Києва на підставі рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на нового стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у зв`язку з переходом до нього прав кредитора.

Ухвала суду мотивована тим, що за договором від 21 листопада 2018 року про відступлення права вимоги, укладеного між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ», до останнього перейшло право вимоги за кредитним договором, який був укладений з ОСОБА_1 ..

Не погодився із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 , його представником подано апеляційну скаргу в якій він посилається на неправильне застосування судом норм процесуального і матеріального права. Вказує на те, що в порушення ст. 128 ЦПК України ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про судові засідання та не міг бути присутнім на них, або направити свого представника. Зазначає, що ОСОБА_1 не був повідомлений про відступлення права вимоги, таким чином перехід боргових зобов`язань від первісного кредитора до нового кредитора відбувся з порушенням.

Враховуючи вищевикладене просить скасувати ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «АНСУ» вказує на те, що представником ОСОБА_1 не надано жодного доказу на підтвердження доводів апеляційної скарги, а всі посилання на порушення норм матеріального та процесуального права спростовуються наявними в матеріалах справи документами. Зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм чинного законодавства, за повного та всебічного дослідження обставин справи.

Враховуючи викладене просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, причини неявки суду не повідомили, а тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №03-718/07-А від 13 вересня 2007 року в сумі 237878,84 грн, прострочену заборгованість за тілом кредиту в сумі 112425,55 грн, строкову заборгованість по процентам в сумі 2919,22 грн, прострочену заборгованість за процентами в сумі 48353,64, а всього стягнуто 401577,25 грн, також стягнуто пеню за прострочення виконання зобов`язання за період з 20 квітня 2014 року по 20 квітня 2015 року в сумі 325591,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» судовий збір в розмірі 3654,00 грн (т. 1 а.с. 149-152).

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року рішення Подільського районного суду м. Києва від 30 січня 2017 року залишено без змін (т. 1 а.с. 183-187).

21 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» було укладено договір про відступлення права вимоги (т. 1 а.с. 206-208). Відповідно до даного договору право вимоги за кредитним договором №03-718/07-А від 13 вересня 2007 року, який був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 перейшло від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ТОВ «АНСУ».

15 квітня 2019 року ТОВ «АНСУ» звернулось до суду з заявою про заміну сторони стягувача (т. 1 а.с. 191-219).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами даної норми дійсність правочину презюмується.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого зобов`язання новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно із ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Частиною 5 ст. 442 ЦПК України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України, з урахуванням положень ст.442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Підставою для зміни сторони у зобов`язанні, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони у правовідносинах і перехід до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» договір про відступлення права вимоги від 21 листопада 2018 року в установленному законом порядку не оспорювався, недійсним не визнавався, а отже в силу норм ЦК України, є правомірним і підлягає до виконання. При цьому, твердження ОСОБА_1 про відсутність його повідомлення про здійснення відступлення прав кредитора на чинність договору не впливають, так як виходячи з положень ст. 516 ЦК України заміна здійснюється без згоди боржника.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчих листах.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд заяви про заміну стягувача у виконавчих листах, колегією суддів відхиляються, оскільки судом першої інстанції учасники справи повідомлялись належним чином. Обставини вручення ОСОБА_1 судової повістки підтверджуються зворотнім поштовим повідомленням. В силу ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. А отже вказані доводи є безпідставними.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 05 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова

Судді: А.М. Андрієнко

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 17 червня 2020 року.