г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/5041/19
Номер провадження 2/213/657/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі у складі:

головуючого - судді Алексєєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Бабейкіної Н.О.

за відсутності учасників справи,

розглянув заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки, ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно у виді Ѕ частки трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 64,2 кв.м, житловою площею 36,9 кв.м, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02 липня 2015 року.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку передбаченому законом звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Нянчур С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті сина - ОСОБА_4 .

04 вересня 2017 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області складено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на майно.

Отже, позивач являючись спадкоємцем першої черги після смерті свого сина, не має можливості реалізувати надані законом права, що обумовлює необхідність її звернення до суду.

Інших спадкоємців, якими не визнається право позивача на спадкування та спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині, немає.

Зазначає, що позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України та

ст. 1269 ЦК України, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього.

Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на Ѕ частку трикімнатної квартири, розташованої за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м., в порядку спадкування за законом.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надав.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомила.

На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2020 року за клопотанням представника позивача витребувано докази.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 квітня 2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1792 від 06 жовтня 2016 року, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-8).

Згідно з свідоцтвом про народження № НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є сином позивачки ОСОБА_1 (а.с.9).

Постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04 вересня 2017 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на майно (а.с.10).

ОСОБА_4 та ОСОБА_2 02 липня 2015 року придбали квартиру АДРЕСА_2 в рівних частках кожний, що підтверджується нотаріально посвідченою копією договору купівлі-продажу від 02 липня 2015 року (а.с.11-14, 39-41).

Згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16 грудня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.19-20).

Відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 11 грудня 2019 року вартість квартири АДРЕСА_2 складає 152 026,00 грн (а.с.15-18).

Відповідно до копії спадкової справи №37/2016, заведеної 24 листопада 2016 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини зверталась лише позивач (а.с.53-77).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що регулюються ст. ст. 1216, 1223, 1262, 1274 ЦК України.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

В силу ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У частині 2 статті 1274 ЦК України зазначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, до складу спадщини, що відкрилася після смерті сина позивача ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 .

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадок в порядку встановленим цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Суд дійшов висновку, що нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто існує цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Виходячи з вищенаведеного, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає що позовні вимоги підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов`язані із зверненням до суду і розглядом даної цивільної справи.

Керуючись ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268, 1274, 1297 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 128, 223, 247, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 (одну другу) частку трикімнаної квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 64,2 кв. м., житловою площею 36,9 кв. м, після смерті сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно відповідно до пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, юридична адреса: вул. Гірницької Слави,1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Код .

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Дата складення повного тексту судового рішення - 16 червня 2020 року.

Суддя О.В. Алексєєв