Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2020 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Костроміній Л.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Попельнюха А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Лариси Анатоліївни, третя особа ОСОБА_3 про визнання рішень неправомірними, скасування рішень та запису в реєстрі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у скасуванні за № 50993264 від 06.02.2020 р., що винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Ларисою Анатоліївною. Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у скасуванні № 51549158 від 11.02.2020 р., що винесене державним реєстратором прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Ларисою Анатоліївною. Скасувати запис про право власності за номером 140744791 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 49 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 власником якого зареєстрований ОСОБА_3 .

В обґрунтування свого позову позивач вказав, що рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17.03.2016 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 .

05.04.2016 року о 08:41:47 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Яценко О.В. рішення Черкаського районного суду Черкаської області було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності: 14074791, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: НОМЕР_1 .

Рішенням Білозірської сільської ради від 21.07.2016 року № 20-33/VІІ було затверджено розроблений ДП «Черкаський НДПІЗ» проект землеустрою та надано у власність позивачу земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2018 року було задоволено апеляційну скаргу позивача і скасовано рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17.03.2016 року по справі № 707/2987/15-ц.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 707/2987/15-ц 30.01.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15 лютого 2018 року залишено без змін.

14.02.2020 року Білозірська сільська рада звернулася до Черкаського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2018 року, в якій просила роз`яснити зміст рішення, а саме зазначити для державного реєстратора в резолютивній частині постанови апеляційного суду Черкаської області номер справи, що була скасована, а так зазначити за ким конкретно повинно бути зареєстроване право власності у державному реєстрі речових прав.

06.02.2020 року ухвалою Черкаського апеляційного суду по справі №707/2987/15-ц заяву Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про роз`яснення постанови апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - залишено без задоволення.

Позивач звернувся до державного реєстратора на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Лариси Анатоліївни з заявою про скасування запису про право за номером 14074791 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 49 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням державного реєстратора від 06.02.2020 року було відмовлено у скасуванні запису про право власності. Підстава для відмови - подані документи не дають змоги встановити припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження п.п. 4 п. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Позивач звернувся до державного реєстратора на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Лариси Анатоліївни з заявою про скасування запису про право за номером 14074791 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 49 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Рішенням відповідача від 11.02.2020 року було відмовлено у скасуванні запису про право власності. Підстава для відмови - подані документи не дають змогу встановити припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження п.п. 4 п. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Державному реєстратору було надано рішення суду апеляційної інстанції про скасування документу (рішення суду першої інстанції) на підставі якого проведено державну реєстрацію, однак державний реєстратор неправомірно відмовив у скасуванні запису про право власності.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Савчук Лариса Анатоліївна у судове засідання не з`явилась, надіславши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у матеріалах справи документами.

Представник третьої особи у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на підстави наведені у письмових поясненнях на позовну заяву, та зазначаючи що ОСОБА_1 є неналежним позивачем по справі, його речові права жодні реєстраційні дії щодо об`єктів нерухомого майна не порушили та відсутні підстави для судового захисту таких прав.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясуваши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Так, правовідносини, пов`язані з набуттям права власності на майно та його державною реєстрацією регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01.07.2004(далі - Закон №1952), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 року.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Окрім того, відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Стаття 321 ЦК України встановлює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, судом встановлено, що постановою Верховного Суду України від 30.01.2020 року у справі № 707/2987/15-ц, провадження № 61-21386св18, касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а постанову Апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2018 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про визнання за ним права віласності на будинок АДРЕСА_1 у порядку спадкування відповідно, залишено без змін.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Дежавного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 204168127 від 14.03.2020 року, власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 49, дата та час державної реєстрації - 05.04.2016 року, підстава - рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 28.03.2016 року у справі № 707/2987/15-ц.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Савчук Лариси Анатоліївни№ 50993264 від 06.02.2020 року позивачу відмовлено у скасуванні запису про право власності/внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 14074791 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 49 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою відмови є те, що подані документи не дають змогу встановити припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження п.п. 4 п. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 06.02.2020 року по справі №707/2987/15-ц заяву Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про роз`яснення постанови апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно - залишено без задоволення.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області Савчук Лариси Анатоліївни № 51549158 від 11.03.2020 року позивачу відмовлено у скасуванні запису про право власності/внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності за номером 14074791 розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 49 Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Підставою відмови є те, що подані документи не дають змогу встановити припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження п.п. 4 п. 1 ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017 року по цивільній справі № 707/1957/16-ц за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Білозірської сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ДП "Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" про визнання рішення сільської ради незаконним та його скасування позовні вимоги були задоволені. Визнано незаконним та скасовано рішення Білозірської сільської ради Черкаського району від 21.07.2016 № 20-33/VII "Про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ".

Постановою Черкаського апеляційного суду від 10.03.2020 року рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.10.2017 року по даній справі змінено шляхом скасування його в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 було відмовлено, у решті рішення залишено без змін. Вказане судове рішення набрало законної сили 10.03.2020 року.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2020 року № 209612562, вбачається, що відомості про право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :03:002:1161) - відсутні.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 20.05.2020 року, вказана земельна ділянка є комунальною власністю.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на наведені вище обставини, суд вважає, що на момент звернення позивача до державного реєстратора з приводу внесення відповідних змін до реєстру, реєстратор неправомірно відмовив у внесенні відповідних відомостей, оскільки правова підстава для набуття третьою особою ОСОБА_3 права власності на майно була скасована і рішення суду про скасування набрало законної сили. Позивач, як особа, якій надана вказана ділянка, мав право ініціювати питання про внесення відповідних змін.

Разом з тим, оскільки на момент звернення до суду з даним позовом, рішення сесії, відповідно до якого надана земельна ділянка позивачу, скасоване та набрало законної сили, то на думку суду, право ініціювати такі зміни в реєстрі може або відповідна територіальна громада, як власник земельної ділянки, або безпосередньо особа, право якої зареєстровано у реєстрі.

Отже, на момент звернення до суду та розгляду даної справи позивач не є власником чи користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_1 , а тому, на думку суду, його права не порушені, а отже у позивача відсутні підстави для захисту права власності, тому позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, відповідно до ч. 7 ст.141 ЦПК України, з огляду на ухвалення рішення не користь позивача, якого було звільнено від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" судові витрати компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду з урахуванням положень п. 3 ч. 12 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя: В. В. Морозов