Справа №295/5749/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Слюсарчук Н.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради (юридична адреса: м. Житомир, м-н. ім. С. П. Корольова, 4/2) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

15.05.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_3 , визнавши ОСОБА_2 такою, що втратила право користування вказаним житлом.

20.05.2020 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира, позовну заяву було залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків.

09.06.2020 року надійшла заява на виконання ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 20.05.2020 року. В наданій заяві позивачем додано три екземпляри позовної заяви, в якій вказано фактичне місце проживання відповідача: ОСОБА_2 , АДРЕСА_4 .

З уточненої позовної заяви вбачається, що позивачем не дотримані норми цивільного процесуального права України, чинного на день звернення позивача до суду, а саме ст. 175 ЦПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Положення Цивільного процесуального кодексу України передбачають необхідність вручення відповідачу позовної заяви із доданими до неї документами, надання можливості відповідачу подати відзив на позов, докази по справі, скористатись іншими процесуальними правами, визначеними законом.

Статтею 87 ЦПК України передбачено, що суд, який розглядає справу або заяву про забезпечення доказів, в разі виникнення потреби в збиранні доказів за межами його територіальної юрисдикції доручає відповідному суду вчинити певні процесуальні дії. В ухвалі про судове доручення коротко викладається суть справи, що розглядається, зазначаються особи, які беруть у ній участь, обставини, що підлягають з`ясуванню, докази, які повинен зібрати суд, що виконує доручення, зокрема перелік питань, поставлених учасниками справи та судом свідку.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 498 ЦПК України передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, виникає необхідність вручення документів по справі відповідачу, а саме ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_4 , на території іншої держави, а саме на території Республіки Хорватії.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про міжнародне приватне право», якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України, Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах Гаазької конференції з міжнародного приватного права від 15.11.1965, (приєднання 19.10.2000, діє в Україні з 01.12.2001) та Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, що затверджена наказом МЮУ та ДСАУ 27.06.2008р. №1092/5/54.

В рамках Гаазької конвенції з питань цивільного процесу Україна має отримувати допомогу від таких країн як Аргентина, Австрія, Білорусь, Бельгія, Китай (адміністративна область Макао), Хорватія, Македонія, Кіпр, Чехія, Данія, Єгипет, Фінляндія, Франція, Германія, Угорщина, Ізраїль, Італія, Японія (королівство у Європі ) Вірменія, Ватикан, Киргизія, Ліван, Молдова, Росія, Узбекистан.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Так, позовна заява повинна бути складена та подана як на українській мові, так і на англійській мові. При цьому, вона подається в кількості екземплярів, відповідно до кількості осіб, що беруть участь у розгляді справи та для суду. Також повинен бути здійснений переклад на англійську мову всіх доданих додатків до позовної заяви. Всі документи, чи їх копії повинні надаватись у тій кількості, що й кількість позовних заяв. Також переклад документів може бути здійснено лише тією особою, чи органом, які мають право на здійснення відповідного перекладу з наданням відповідних дозволів та належним чином посвідчені.

Виходячи з вищевикладеного, необхідно подати до суду позовну заяву з дотриманням всіх вказаних вимог закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку усунення недоліків, встановлених ухвалою суду від 20.05.2020 року.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Керуючись Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах Гаазької конференції з міжнародного приватного права від 15.11.1965, (приєднання 19.10.2000, діє в Україні з 01.12.2001), Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, що затверджена наказом МЮУ та ДСАУ 27.06.2008 №1092/5/54, ст. ст. 3, 4, 127, 174-177,185, 258, 260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Продовжити позивачу ОСОБА_1 встановлений відповідно до ухвали суду від 20.05.2020 року строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати семи днів з дня вручення копії ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н. Ф. Слюсарчук