Справа № 202/2135/20
Провадження № 2/202/1272/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

09 червня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Нечепуренко А.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2020 року звернулась до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 квітня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 136. Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося. Фактично між позивачем та відповідачем припинені шлюбні стосунки, вони не мають єдиного бюджету та не ведуть спільного господарства. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 09 квітня 2020 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 27 квітня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Після розірвання шлюбу просила її прізвище залишити без змін. Також просила не вирішувати питання про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що 25 квітня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ») уклали шлюб, який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 136, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Від цього шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом із матір`ю, тобто позивачем у справі.

Між позивачем та відповідачем відсутній спір про місце проживання дитини.

Також, встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, тривалий час сторони не ведуть спільного господарства, між ними примирення неможливе.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя.

Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним.

Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення.

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи, що позивачем ОСОБА_1 заявлено клопотання про залишення її прізвища після розірвання шлюбу без змін, суд вважає необхідним залишити його без змін.

Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена.

Питання про судові витрати судом не вирішувалось, оскільки позивачем було заявлено клопотання не здійснювати розподіл судових витрат.

Керуючись ст. ст. 56, 104, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 49, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , зареєстрований 25 квітня 2009 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 136 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID -19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 15 червня 2020 року.

Суддя Л.П. Слюсар