ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року

м.Суми

Справа №591/876/19

Номер провадження 22-ц/816/1352/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Оселя», уповноважена особа співвласників будинку по АДРЕСА_1 . Суми ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2020 року в складі судді Шелєхової Г.В., постановлене в м. Суми, повний текст судового рішення складено 10 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду в лютому 2019 року позивач просив суд визнати недійсним договір від 01.08.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , що укладений між ТОВ «Оселя» та співвласниками будинку в особі уповноваженої співвласниками будинку ОСОБА_2 , як такий, що не відповідає Типовому договору з управління багатоквартирним будинком, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року № 484. Зобов`язати ТОВ «Оселя» у місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити перерахування нарахованих йому платежів за послуги з управління (утримання) будинку, які він не отримував, із виключенням з його особового рахунку нарахованих ТОВ «Оселя» платежів за період з 01.11.2015 року по день ухвалення судового рішення. Вирішити питання розподілу судових витрат.

Свої вимоги мотивував тим, що 27.07.2018 року з порушенням встановленого законодавством порядку були проведені загальні збори співвласників будинку по АДРЕСА_1 . Вказує, що зазначені збори повинні проводитися ініціативною групою співвласників будинку у складі не менше 3-х осіб, а не відповідачем ТОВ «Оселя». Крім того, при проведенні зборів, за 10 днів до їх проведення, його не було повідомлено про порядок денний. Зазначає, що співвласниця будинку та власниця квартири за АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , на зборах заявила про свою добровільну згоду стати уповноваженою особою співвласників будинку, проте вказана пропозиція не була затверджено зборами, однак останньою було складено відповідний протокол в якому її визначено уповноваженою особою співвласників будинку. Крім того, було визначено у незаконний спосіб ТОВ «Оселя» управителем будинку з яким без згоди інших співвласників було підписано договір. При цьому підписаний ОСОБА_2 договір не відповідає діючому на той час типовому договору з управління багатоквартирними будинками, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2018 року № 484. Зазначена обставина є підставою для визнання укладеного 01.08.2018 року договору з ТОВ «Оселя» недійсним. Вказує, що ТОВ «Оселя» необґрунтовано визначено тарифи та розмір винагороди управителю, чим порушено його права як споживача. Зазначає, що відповідачі відмовили йому у наданні документації з приводу укладеного договору між ТОВ «Оселя» та ОСОБА_2 в зв`язку з чим, він відмовився від отримання послуг. Зазначає, що послуги від ТОВ «Оселя» ним не отримуються проте йому проводиться нарахування за оплату зазначених послуг. Вказує, що він не є співвласником будинку і дія закону № 417 VIII від 14.05.2015 року на нього не розповсюджується.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції не співставив умови укладеного договору між ТОВ «Оселя» та співвласниками будинку в особі ОСОБА_2 з типовим договором, що затверджений постановою КМУ № 484 від 20.05.2009 року. Також суд першої інстанції не надав правову оцінку діям ОСОБА_2 щодо не проведення зборів співвласників будинку в встановленому порядку. Вказує, що ОСОБА_2 не мала повноважень підписувати договір з ТОВ «Оселя» від імені співвласників будинку. Крім того, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно відсутності нарахованої йому ТОВ «Оселя» заборгованості. Зазначає, що з 01.08.2019 ТОВ «Оселя» припинило діяльність по наданню послуг управителя будинку і з 01.11.2019 року рішенням загальних зборів співвласників управителем будинку визначена інша особа підприємець.

Від відповідача ТОВ «Оселя» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому останній заперечує проти апеляційної скарги та зазначає, що відповідачем не надано доказів ненадання послуг або неякісного її виконання. На момент підписання договору на кправління будинком по АДРЕСА_1 діяло положення, що дає можливість підписувати договір про надання житлової послуги за формою та на умовах погоджених між управителем та співвласниками, в особі «уповноваженої» зборами співвласників. Вказане положення діяло до 05.09.2018 року. Тому договір відповідає р.V п.3 має законну силу і включає всі пункти на момент підписання, які необхідні для взаємодії сторін.

Представник ТОВ «Оселя» проти апеляційної скарги заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Позивач та уповноважена особа співвласників будинку по АДРЕСА_1 . Суми ОСОБА_2 в судове засідання не прибули, про час та місце судового розгляду справи були належним чином повідомлені.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обґрунтовуючи свої позовні вимоги численними порушеннями, що мали місце при проведенні загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, позивачем не були оскаржені прийняті ними рішення, а тому вони є чинними. Крім того, ОСББ не було учасником процесу, а за таких обставин ОСОБА_2 правомірно підписала договір переліку і ціни послуг з управління будинку, суми винагороди управителю, оскільки вона діяла в межах повноважень, наданих їй загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку. Крім того, станом на момент винесення рішення судом ТОВ «Оселя» в грудні 2019 року самостійно зробило перерахунок за попередній період з виключенням боргу, який є предметом спору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.2018 року було проведено загальні збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому взяло участь 45 осіб, яким належать квартири або нежитлові приміщення (том. 1 а.с. 119). Загальна кількість співвласників вказаного будинку складає 129 осіб. Вказаними зборами було обрано ОСОБА_2 уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (том. 1 а.с. 127). Також вказаними зборами визначено управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (том. 1 а.с. 135)

01.08.2018 року між ТОВ «Оселя» та уповноваженою особою співвласників будинку по АДРЕСА_1 . Суми ОСОБА_2 укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (том. 1 а.с. 5-8).

10.12.2018 позивач звернувся до відповідача ТОВ «Оселя» з проханням надати йому копії документів з приводу укладеного договору від 01.08.2018 року (том. 1 а.с. 15). На вказаний лист йому було надано відповідь про те, що копії запитуваних документів ТОВ «Оселя» надати не може, оскільки вказаних документів немає в наявності окрім технічних характеристик будинку та документів, що стосуються права власності, які ТОВ «Оселя» надати не може.

12.10.2018 року позивач звернувся до ТОВ «Оселя» з листом в якому просив нараховану на його рахунок оплату за надані послуги виключити з рахунку і в подальшому не нараховувати. (том. 1 а.с. 9). На вказане звернення позивач отримав відповідь, про те, що оскільки позивач не є співвласником багатоквартирного житлового будинку, він не має права голосу на зборах , але має виконувати обов`язок і волю інших співвласників. (том. 1 а.с. 10).

29.10.2018 року позивач повторно звернувся листом до ТОВ «Оселя» в якому просив укласти з співвласниками новий договір на основі Типового договору, сформувати перелік послуг і періодичність їх надання, ціну та узгодити їх з загальними зборами співвласників. Виключити з його особового рахунку нараховані платежі і їх не нараховувати до набрання ним права власності на квартиру АДРЕСА_3 в установленому порядку. Надати йому розрахунки калькуляції робіт та послуг з утримання будинку АДРЕСА_4 . (том. 1 а.с. 12). На вказаний лист відповідач ТОВ «Оселя» повідомив позивача про те, що підстав для зняття нарахувань по особовому рахунку позивача немає.

30.10.2019 року між ТОВ «Оселя» та ФОП ОСОБА_3 укладено договір доручення, відповідно до якого, ТОВ «Оселя» передало ФОП ОСОБА_3 заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території та за управління будинком власників житла в АДРЕСА_1 , що склалась на 01.01.2019 року в сумі 34397 грн. 16 коп., а ФОП ОСОБА_3 зобов`язався виконати дії по стягненню заборгованості (том. 2 а.с. 62).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач обґрунтовуючи свій позов послався на численні порушення, які мали місце при проведенні загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, але рішення, що були прийняті загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку позивачем оскаржено не було.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. В цій статті наведені способи захисту цивільних прав та інтересів, які не містять вичерпного переліку способів захисту прав та інтересів осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Одним із способів захисту права, встановленого законом, є оскарження рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, позивачем всупереч частини 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не було надано до суду першої інстанції беззаперечних доказів того, що рішення загальних зборів співвласників будинку за адресою АДРЕСА_1 від 27.07.2018 року яким ОСОБА_2 було обрано уповноваженою особою співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 та визначено управителем багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ТОВ « АДРЕСА_5 » було скасовано чи воно є не чинним.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.ст. 11-13 ЦПК України, з урахуванням принципів пропорційності - завдання цивільного судочинства; диспозитивності - межи розгляду заявлених вимог; змагальності кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій; апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позовних вимог в частині визнання недійсним договору від 01.08.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , що укладений між ТОВ «Оселя» та співвласниками будинку в особі уповноваженої співвласниками будинку ОСОБА_2 , оскільки фактично рішення загальних зборів співвласників будинку за адресою: АДРЕСА_1 від 27.07.2018 року не скасоване та є чинним.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_2 була правомірно обраною уповноваженою особою від імені співвласників багатоквартирного будинку та мала право від їх імені укладати договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком із ТОВ «Оселя», якого також було обрано рішенням загальних зборів співвласників будинку за адресою АДРЕСА_1 від 27.07.2018 року.

В зв`язку з тим, що за результатами апеляційного перегляду справи апеляційний суд дійшов висновку про правомірність висновків суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним договору від 01.08.2018 року про надання послуг з управління багатоквартирним будинком по АДРЕСА_1 , що укладений між ТОВ «Оселя» та співвласниками будинку в особі уповноваженої співвласниками будинку ОСОБА_2 , колегія суддів погоджується з висновком місцевого про безпідставність вимог позивача в частині здійснення перерахунку нарахованих йому платежів за послуги з управління (утримання) будинку із виключенням з його особистого рахунку нарахованих ТОВ «Оселя» платежів за період з 01.11.2015 року по день ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повне судове рішення складено 16 червня 2020 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко