10.06.2020 Справа № 696/1316/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретері Галіневській Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, вул. Фізкультури, б. 28д, м. Київ, 03150) до ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (далі - Позивач) звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог вказали, що згідно з умовами договору факторингу від 22 грудня 2014 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 . Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Таким чином, до Позивача перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Відповідача за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» надав Відповідачу кредит в сумі 7 000 грн., відкривши кредитний рахунок у гривнях та видавши кредитну картку із встановленням відновлювальної кредитної лінії строком дії кредитного ліміту 3 роки, зі сплатою відсотків за користування кредитом. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 22 796 грн. 74 коп., з яких 21 239 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 1 557 грн. 72 коп. сума відсотків за користування кредитом. Позивач просив стягнути на свою користь вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 20 січня 2020 року скасоване заочне рішення суду від 13 березня 2018 року про задоволення заявлених вимог та було призначено новий розгляд справи в суді першої інстанції.

Згідно поданих заяв представник Позивача підтримував позовні вимоги. 15 травня 2020 року подав до суду заяву, що не має можливості надати підтверджуючі вимоги документи, так як право вимоги за цим кредитним договором відступили ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» і всі необхідні матеріали знаходяться у них. Водночас, перевіривши долучені до цієї заяви матеріали, суд дійшов висновку, що вони не містять доказів реальності відступлення таких прав і заміни сторони у справі, так як договір факторингу від 30 серпня 2019 року не містить даних про передачу права вимоги конкретно за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року, згідно якого ПАТ «ОТП Банк» надав Відповідачу кредит в сумі 7 000 грн., а додатки до цього договору не містять необхідних реквізитів (дат, нумерацій та посилань на підписангі договори і позичальників), а реєстр боржників із зазначення ОСОБА_1 не підписаний та не завірений обома сторонами договору факторингу. З огляду на вказане, суд вважав, неявка представника не перешкоджала розгляду справи, так як доказів поважності не прибуття на судові розгляди 03 березня, 22 квітня та 09 червня 2020 року суду надано не було.

Заслухавши учасників судового засідання, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно кредитного договору № від 12 листопада 2011 року ПАТ «ОТП Банк» надав Відповідачу кредит в сумі 7 000 грн., відкривши кредитний рахунок у гривнях та видавши кредитну картку із встановленням відновлювальної кредитної лінії строком дії кредитного ліміту 3 роки, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Згідно з умовами договору факторингу від 22 грудня 2014 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за цим кредитним договором.

Як стверджувала сторона Позивача, Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 22 796 грн. 74 коп., з яких 21 239 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 1 557 грн. 72 коп. сума відсотків за користування кредитом.

Як заперечував Відповідач, вказані умови договору він виконав у повному обсязі, та сплатив всі необхідні кредитні кошти згідно кредитного графіку.

Відповідно до п.1.2.1 Банк надав позичальнику споживчий кредит у відповідності до умов Кредитного договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним Кредитним договором та Додатком №1 «Графік платежів», що є його невід`ємною частиною, а також виконувати умови кредитного договору.

Пунктом 1.5 Кредитного договору встановлено, що за порушення позичальником строків або суми сплати щомісячного платежу, з дня, наступного за датою платежу, визначеного графіком платежів, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення, у розмірі 25 грн.

У разі порушення позичальником строків або суми оплати будь-якого з щомісячних платежів, Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов`язань за Кредитним договором. В цьому разі позичальнику рекомендованим листом надсилається вимога. Підстави виникнення права на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, регулюються чинним законодавством України (п.1.5.4).

Враховуючи допущені відповідачем порушення, позивач, відповідно до вимог закону та п.1.9 Кредитного договору пред`явив відповідачу вимогу про виконання боргових зобов`язань за кредитним договором в повному обсязі повне повернення кредиту, сплату нарахованих за користування кредитом відсотків, сплату пені та штрафу, нарахованих за прострочення виконання зобов`язань.

До позовної заяви позивач надав розрахунок боргу відповідача за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року станом на 02.11.2017 року, в якому не зазначені: період, за який виник борг по тілу кредиту згідно графіку погашення кредиту; період, за який виник борг по нарахованим відсоткам за користуванням кредитом, за якою формулою нараховані дані відсотки; за якими комісіям виник борг, зазначений в розрахунку.

Також, Позивачем не були надані документи, які б підтверджували надіслання повідомлення про перехід до нового кредитора прав у грошовому зобов`язанні за кредитним договором, а саме:не були надані поштові фіскальні чеки, які мають силу доказу про відправлення кореспонденції до Відповідача.

Згідно умов кредитного договору, якщо банк на основі умов даного договору вимагає повернення споживчого кредиту, таке повернення здійснюється позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання вимоги. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов даного договору, вимога банка втрачає чинність (п.1.5.5).

Згідно ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки;

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Отже, відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За загальним правилом, закріпленим у ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи у межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами.

У статті 77 ЦПК України зазначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно із ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У доданому до позову Договорі факторингу № 22/12/14/4 від 22 грудня 2014 року, за яким, як зазначено у позові, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та Відповідачем , визначена послідовність переходу до позивача права грошової вимоги, що належить клієнту, а саме: Клієнт (Первісний кредитор) передає, а Фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту (п. 1.1); Фактор передає Клієнту грошові кошти за плату відповідно до умов цього Договору (п. 1.2); За цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання своїх зобов`язань за Кредитними договорами (п. 1.3).

Позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження сплати ТОВ «ОТП Факторинг Україна» грошових коштів ПАТ «ОТП Банк» за передачу права грошової вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно із ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч.1ст.1082ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Позивачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що Відповідач був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні на підставі договору факторингу № 22/12/14/4 від 22 грудня 2014 року, за яким, як зазначено у позові, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 12 листопада 2011 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» і Відповідачем , та у підтвердження того, що Позивач надав Відповідачу докази переходу до нього, як нового кредитора на підставі договору факторингу № 22/12/14/4 від 22 грудня 2014 року, прав у зобов`язанні.

Як було вказано вище, до позову не надано детального розрахунку заборгованості за спірним кредитним договором, і ухвала суду про його надання Позивачем проігнорована.

До позову не надані первісні документи обліку заборгованості за кредитним договором, а саме: виписки по рахунку обліку простроченої заборгованості по тілу кредиту; виписки по рахункам, нарахованих та прострочених відсотків по кредитному договору.

Відсутність зазначених даних позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування боргу, звірити розрахунки з долученими Відповідачем платіжними дорученнями про сплату кредиту згідно кредитного графіку.

Факт неповідомлення Відповідача про заміну кредитора у встановленому порядку також нівелює обґрунтованість заявлених вимог про стягнення боргу.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається Позивач в позові, як на підставу для його задоволення, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (, вул. Фізкультури, б. 28д, м. Київ, 03150) до ОСОБА_1 (прож. по АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. (п.15.5 Перехідних положень ЦПК України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також щодо строків звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання зави про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя : В.В.Шкреба