У Х В А Л А

15 червня 2020 року

м. Київ

справа № 243/2684/20

провадження № 61-8616ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксідек», Товариства з обмеженою відповідальністю «Булніекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Публічне акціонерне товариство «Злато», Товариство з обмеженою відповідальністю «Славтрейд Агро», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна, про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.

ОСОБА_1 просила визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 22 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер» (далі - ТОВ «Південний фінансовий партнер») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оксідек» (далі - ТОВ «Оксідек»); витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Булніекс» (далі - ТОВ «Булніекс») нежитлові приміщення другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Булніекс» на нежитлові приміщення другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути на її користь судові витрати.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 25 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності.

Суд першої інстанції встановив, що 25 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Славтрейд Агро» (далі - ТОВ «Славтрейд Агро») укладений кредитний договір № 459Ю, відповідно до якого, останньому відкрито відновлювальну кредитну лінію.

07 жовтня 2013 року між ПАТ «Фідобанк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки №459Ю-5 в забезпечення виконання ТОВ «Славтрейд Агро» умов кредитного договору № 459Ю від 25 вересня 2013 року, предметом іпотеки є нежитлові приміщення другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

25 березня 2015 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Південний фінансовий партнер» укладений договір про відступлення права за договорами забезпечення, на підставі якого ПАТ «Фідобанк» передав ТОВ «Південний фінансовий партнер» право вимоги до боржника за кредитним договором, виконання зобов`язань за яким забезпечено договором іпотеки від 07 жовтня 2013 року № 459Ю-5.

22 жовтня 2019 року між ТОВ «Південний фінансовий партнер» та ТОВ «Оксідек» укладено договір купівлі-продажу предмету іпотеки: нежитлових приміщень другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за основним договором.

В договорі купівлі-продажу від 22 жовтня 2019 року в преамбулі зазначено підстави виникнення права на реалізацію вищевказаного нерухомого майна, які походять з кредитного договору від 25 вересня 2013 року та договору іпотеки від 07 жовтня 2013 року.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач звернулась з позовом до юридичної особи - іпотекодержателя ТОВ «Південний фінансовий партнер» за договором іпотеки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, з приводу визнання недійним договору купівлі-продажу предмету іпотеки - нежитлових приміщень другого поверху будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невиконанням боржником зобов`язань за основним договором. Тобто між позивачем та відповідачами наявний спір щодо правочину, укладеного на виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Постановою Донецького апеляційного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року - без змін.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що між позивачем та відповідачами виник спір щодо правочину, укладеного для виконання зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Вимоги щодо витребування та реєстрації майна є похідними від спору щодо визнання недійсним правочину. Пред`явлення позову фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, не змінює правову природу юридичного спору та в цьому випадку не є підставою для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

02 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 травня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій скасувати, направити справу №243/2684/20 для продовження розгляду до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до статтей 124, 125 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Для визначення предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Згідно зі статтею 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 1 ГПК України право звертатися до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до частини другої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках.

Вирішуючи питання про відмову у відкритті провадження у справи, суди дійшли правильного висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки позивач звернулась до загального суду з позовом, зокрема, до юридичної особи - іпотекодержателя ТОВ «Південний фінансовий партнер» за договором іпотеки, що укладений на забезпечення зобов`язання за кредитним договором, сторонами якого є юридичні особи, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно пункту 1 частини першої статті 20 ГПК України.

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість судового рішення, а є лише незгодою заявника з його змістом.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 березня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 19 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південний фінансовий партнер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Оксідек», Товариства з обмеженою відповідальністю «Булніекс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Публічне акціонерне товариство «Злато», Товариство з обмеженою відповідальністю «Славтрейд Агро», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Малаховська Ірина Валентинівна, про визнання правочину недійсним, витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння та скасування державної реєстрації права власності відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко