Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

142/52/20

2/142/178/20

"17" червня 2020 р. смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гринишиної А.А.,

за участі секретаря Володавської Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ "Кредобанк" звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіпро стягнення заборгованості .

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим тим, що 21.11.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-148148, згідно з яким ОСОБА_1 було надано кредит у сумі 200000,00 гривень, що підтверджується меморіальними ордеромрами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,№ НОМЕР_3 , №65781289 від .21.11.2018 року та випискою руху коштів по рахунку. Згідно з умовами договору, кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом їх перерахування за дорученням позичальника, яке міститься в п. 2.4. кредитного договору. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк на умовах, визначених Договором. Відповідно до п. 2.3 Договору встановлено термін кредитування. Повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із нарахованими процентами, відповідно до п. 2.9 Договору. Згідно з п. 4.1. Договору, Відповідач зобов`язується сплачувати Позивачу 33.29 % річних за користування кредитом. Пунктом 4.3. Договору передбачено, що Відповідач щомісячно сплачує Позивачу комісію за управління кредитом відповідно до графіку платежів. Пунктом 6.1. Договору Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу кредит у повному обсязі в порядку і терміни передбачені цим Договором. Відповідно до п. 7.1 Договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором боржник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі пеня, нарахована Позичальнику на підставі цього пункту Договору не може перевищувати 15% від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання. Згідно п.10.4. Договору шляхом підписання Договору, Позичальник підтверджує, що він: до видачі кредиту ознайомився з діючими Тарифами банку та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у ПАТ «Кредобанк», у яких зазначено умови відкриття, ведення, закриття поточних (карткових) рахунків; ознайомився із розміром сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки до видачі кредиту, ця інформація надана Позичальникові в письмовій формі. Станом на дату подання позовної заяви до суду заборгованість за Кредитним договором відповідачем не погашена.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед АТ «Кредобанк» за кредитним договором № CL-148148 від 21.11.2018 року в сумі 228785.96 грн., яка складається з: 192 784,69. - сума заборгованості за кредитом; 31 390.54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 610,73 грн. - пеня.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити позов. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився повторно, будучи належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, згідно положень ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Тому на підставі ст.ст. 223, 280, 281 ЦПК України судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.11.2018 року між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 , укладено кредитний договір № CL-148148, згідно з яким відповідачу було надано кредит у сумі 200000,00 грн, що підтверджується меморіальними ордерами № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,№ НОМЕР_3 , №65781289 від 21.11.2018 року та випискою руху коштів по рахунку. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та комісію. Кредитні кошти надавались відповідачу в безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника(а.с. 21-24).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦПК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 27.01.2020 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем на загальну суму 228785.96 грн., яка складається з: 192 784,69. - сума заборгованості за кредитом; 31 390.54 грн. - сума заборгованості за відсотками; 4 610,73 грн. - пеня..

Отже, суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 на підставі кредитного договору отримав кредит у сумі 200000,00 грн., але взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та процентів не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору.

Згідно з положеннями статей 512, 514 ЦК України у разі правонаступництва кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогу позивача погасити прострочену заборгованість за договором, а також достроково повернути суму кредиту, сплатити всі нараховані і несплачені проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції відповідач не виконав та продовжує порушувати зобов`язання за кредитним договором. Станом на день розгляду справи спір між сторонами не врегульований, відповідач заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплатив.

Зважаючи на викладене вище та враховуючи те, що кредитний договір, укладений між сторонами, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує такі зобов`язання, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення кредитної заборгованості є обґрунтованим, доведеним, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.8 ст. 141 ЦПК України).

Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відтак, за змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, позивачем не надано доказів оплати послуг адвоката з надання правничої допомоги, не надано ордеру адвокатського, квитанції про сплату коштів, акту виконаних робіт з розрахунком на 29742.00 грн.

Також, відсутні будь-які відомості на підтвердження витрат пов`язаних із явкою представника позивача до суду на суму в 5000,00 грн. Оглядом матеріалів цивільної справи встановлено, що позовна заява була подана до суду за допомогою поштового зв`язку (конверт а.с.77), клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача від 24.03.2020 та 12.05.2020 року, надані суду за допомогою поштового зв`язку.

Враховуючи вище викладене, аналізуючи норму закону, суд виходить з того, що в частині стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу в сумі 29742.00 грн. та витрат пов`язаних із явкою представника позивача до суду в розмірі 5 000,00 грн, слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536,611, 623, 624, 625, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (р/р НОМЕР_5 , в АТ «Кредобанк», МФО 325365, ) заборгованість за Кредитним договором № CL-148148 від 21.11.2018 року в розмірі 228 785,96 грн, яка складається з: 192 784,69 грн - сума заборгованості за кредитом; 31390,54 грн - сума заборгованості за відсотками ; 4 610.73 грн - пеня.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (р/р НОМЕР_5 , в АТ «Кредобанк», МФО 325365, ) судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

В задоволені вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29742,00 грн., та вимог про стягнення витрат у зв`язку із явкою представника позивача до суду в сумі 5 000,00 грн. - відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Піщанським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 17.06.2020.

Учасники справи:

позивач - АТ «Кредобанк», м. Львів, вул. Сахарова 78.

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: