Провадження № 2/522/1409/20
У Х В А Л А

19 червня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Абухіна Р.Д.,

при секретарі судового засідання - Стогнієнко Т.Г.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Абухіна Р.Д. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, Державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Тащі Яни Георгіївни, Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради « Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексій Миколайович, третя особа: ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування реєстрації,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, по якому просить суд:

-Визнати протиправним та скасувати реєстрацію управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради декларації № ОД 53 від 30.05.2018 року громадянки ОСОБА_2 про готовність об`єкта до експлуатації квартири за адресою: АДРЕСА_1 а загальною площею 35 кв.м., житловою площею - 13,2 кв.м.;

-Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 41485278 від 07.06.2018 року здійснену державним реєстратором Комунального підприємства Новоселівської сільської ради « Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексієм Миколайовичем права власності на громадянку ОСОБА_2 з номером запису про право власності № 26506540 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 49,1 кв.м., житловою площею - 26 кв.м. у реєстраційній справі 101.

-Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 40439143 здійснення державної реєстрації 02.04.2018 року в особі державного реєстратора управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради Янчевої Яни Георгіївни, з номером запису № 25544414 про право власності форма власності- приватна на підсобне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_2 у реєстраційній справі №101.

- Визнати протиправним та скасувати рішення про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер:41466256 від 06.06.2018 року здійснену державним реєстратором КП Новоселівської сільської ради « Регіональне бюро державної реєстрації» Бондар Олексєм Миколайовичем права власності на громадянку ОСОБА_2 з номером запису 25544414 про право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 35 кв.м., житловою площею - 13,2 кв.м. у реєстраційній справі № 101.

До суду 17.06.2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді, в обґрунтування якої посилалась на те, що що вона не згодна з процесуальними діями судді під час розгляду іншої справи, учасником якої вона являлась, та по якій ухвалено рішення про відмову ОСОБА_1 в позові.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву позивачки про відвід, доходить до висновку про необгрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст. 37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст. 46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст. 36 ЦПК України).

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

- суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

- слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вбачає, що обставини, на які вказує позивачка, є її особистою суб`єктивною думкою, і не відносяться до обставин, з якими законодавець пов`язує відвід судді.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивачем не визначено конкретної підстави, передбаченої ст. 36 ЦПК України, згідно якої суддя підлягає відводу.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, тому приходить до висновку про необґрунтованість заяви.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження по даній справі та передачі заяви до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Абухіна Р.Д.

Керуючись: ст. ст. 36, 39, 40, 126, 258-260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді.

Зупинити провадження за розглядом цивільної справи до вирішення питання відповідно до ст. 40 ЦПК України.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Абухіна Р.Д.

Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України в апеляційному порядку ухвала може бути оскаржена лише в частині зупинення провадження по справі. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Абухін Р.Д.

19.06.2020