Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Чех Н.А.

за участю секретаря судових засідань - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник позивача - ОСОБА_1.,

представник відповідача СК «Еталон» - Репета Ю.Ю.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

установив:

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про відшкодування шкоди посилаючись на те, що 03.10.2018 року на вулиці А. Бучми в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок якої пошкоджено її автомобіль. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року у справі № 755/15720/18 ОСОБА_2 визнано винним у ДТП. Згідно попереднього кошторису СТО «Дарниця-1», оформленого рахунком-заказом НГК0004246, вартість ремонту автомобіля становить 134 094,00 грн. Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів відповідальність ОСОБА_2 застрахована в СК «Еталон». 14.11.2018 року нею подана до страхової компанії відповідача заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 134 094,00 грн. разом із попереднім кошторисом СТО «Дарниця-1». Повідомлення про прийняте страховою компанією так і не було направлена на її адресу. Натомість, на її картковий рахунок надійшли кошти - 01.03.2019 року в сумі 20 000,00 грн. та 18.03.2019 року в сумі 22 699,24 грн., а також надійшли на її мобільний номер телефону два смс-повідомлення. 24.05.2019 року вона подала заяву до СК «Еталон» про надання інформації про ліміт відповідальності страхової компанії та розмір здійсненого страхового відшкодування. Листом від 29.05.2019 року компанія повідомила про розмір страхового відшкодування - 42 699,24 грн., та ліміт відповідальності - 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн. Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 19/13/-1/22-ЕД/19 від 02.04.2019 року вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, становить 130 611,83 грн. У зв`язку з чим просила стягнути зі страхової компанії страхове відшкодування у розмірі 55 300,76 грн., та з ОСОБА_2 шкоду у розмірі 33 627,03 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені у позовній заяві, позовні вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що автомобіль, який був пошкоджений у ДТП позивачем продано, кошти які вона отримала враховувати не слід. Автомобіль продано 27.02.2019 року.

В судовому засіданні представник страхової компанії позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні посилаючись на те, що при визначення страхової виплати врахували фізичний знос автомобіля. За висновком експертного дослідження вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля. Вартість залишків була відсутня, у зв`язку із чим просили провести експертизу. Крім того, залишки машини позивачем не передано, автомобіль продано.

В судовому засіданні відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Вважав, що страхова компанія виплатила позивачу належне страхове відшкодування.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та співвідповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Даний позов зареєстровано у Дніпровському районному суді м. Києва 10.07.2019 року.

10.07.2019 року проведено автоматизований розподіл судової справи між суддями.

19.07.2019 року здійснено запит до Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» щодо відомостей про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані відповідача.

24.07.2019 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА».

Згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 25.07.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.08.2020 року від ПрАТ «СК «Еталон» надійшов відзив на позов.

15.10.2019 року надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог.

28.10.2019 року подано заяву про уточнення позовних вимог.

29.10.2019 року від ПрАТ «СК «Еталон» надійшов відзив на заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 13.11.2019 року призначено судову автотоварознавчу експертизу та зупинено провадження.

19.02.2020 року надійшли матеріали справи з висновком експерта.

24.02.2020 року відновлено провадження у справі.

26.03.2020 року від позивача надійшла заява про відкликання заяв про зменшення та уточнення позовних вимог.

В суді встановлено, що 03.10.2018 року по вулиці Бучми, 1 у м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , водія ОСОБА_3 .

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 25.10.2018 року винним у ДТП було визнано ОСОБА_2 .

Згідно рахунку-заказу від 11.10.2018 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , орієнтовна вартість ремонтних робіт автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 134 094,00 грн.

За висновком експертного дослідження № 19/13-1/22-ЕД/19 від 02.04.2019 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , 2007 року випуску, становить 130 611,83 грн. У висновку експертом зазначено, що ринкова вартість автомобіля складає 251 701,25 грн., та оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість, відновлення транспортного засобу є економічно недоцільним.

Встановлено, що відповідальність водія ОСОБА_2 за Договором страхування № АМ-4204107 від 27.06.2018 року застрахована в ПрАТ «СК «Еталон», де ліміт відповідальності за пошкодження майна складає 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн.

Згідно Страхового акту № 712-13692 сума страхового відшкодування з урахуванням зносу складає 44 139,24 грн., сума до виплати - 42 699,24 грн. за виключенням франшизи.

За Договором купівлі-продажу транспортного засобу від 27.02.2019 року автомобіль «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , був проданий через комісіонера ОСОБА_6 , за домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 45 000,00 грн.

11.02.2020 року складено Висновок експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи № 33336/19-54, згідно якого ринкова вартість транспортного засобу «Hyundai», державний номерний знак НОМЕР_2 , після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 03.10.2018 року, становить 11 714,77 грн.

По даній справі позивач просить стягнути з ПрАТ «СК «Еталон» шкоду у розмірі 55 300,76 грн. та з ОСОБА_2 у розмірі 33 627,03 грн.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів є джерелом підвищеної небезпеки. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З урахуванням обставин справи суд може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди, життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Велика Палата Верховного Суду у постанові у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) від 4 липня 2018 року дійшла висновку, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. У разі недостатності страхової виплати, різниця сплачується потерпілому винною особою.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідальність відповідача була застрахована, ліміт майнової шкоди становить 100 000,00 грн., франшиза - 2 000,00 грн. Після настання страхового випадку, позивач звернулась до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, та отримала страхове відшкодування.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

При цьому, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п.36.2 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів»).

Зі змісту вказаних приписів вбачається, що обов`язок з визначення причин настання страхового випадку та визначення розміру збитків, завданих майну потерпілої особи, покладається на страховика, який здійснив обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, тобто на відповідача.

Отже, настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (статті 9, 22 - 31, 35, 36 Закону).

В свою чергу, статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави дійти висновку, що, в даному випадку, страховик виплачує страхове відшкодування в розмірі оціненої шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, а в іншій частині відшкодування покладається на винну особу, так як між відповідачем та його страхувальником укладено договір обов`язкового страхування.

Розрахунок оціненої шкоди здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або робото здатності колісного транспортного засобу (КТЗ) чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.

У розділі IV Методики наведено вимоги до оцінки КТЗ і викладення її результатів та зазначено, що така оцінка передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. За результатами оцінки оцінювач складає звіт про оцінку КТЗ, який повинен містити, зокрема, висновок про вартість майна або висновок про результати автотоварознавчої експертизи (експертного дослідження).

Згідно статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року встановлено, що постановлюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

По даній справі установлено, що відновлювальний ремонт автомобіля позивача після дорожньо-транспортної пригоди за висновком експерта значно перевищує ринкову вартість, що свідчить про його фактичне знищення. Однак, позивач залишки транспортного засобу не передала, натомість відчужила його на користь третьої особи. У Договорі купівлі-продажу від 27.02.2019 року, укладеному до проведення експертного дослідження - 02.04.2019 року та отримання страхового відшкодування - 01 та 18 березня 2019 року, вказана ціна транспортного засобу - 45 000 грн., яка визначена самостійно ОСОБА_3 та ТОВ «Автоленд Київ Груп». Однак, яку суму коштів отримала ОСОБА_3 документи до суду не було надано.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 81, 86, 110, 141, 258, 259, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

вирішив:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення - 19.06.2020 року.

Суддя: