Справа№329/967/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Проценко А.М.,

за участю секретаря судових засідань Сивак В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 07.11.2008 року Новоказанкуватською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис №01. Від шлюбу дітей не мають.

Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, шлюбні відносини між ними припинені. У зв`язку з втратою почуття любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, позивач просить шлюб розірвати, оскільки можливості примирення немає.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позивач на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти вимог позивача не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У зв`язку з чим, на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.11.2008 року Новоказанкуватською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис №01. Від шлюбу дітей не мають.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин подружжя являється непорозуміння, а також різні погляди на життя, втрата почуття любові та взаємної поваги.

За заявою відповідача сторонам було надано строк для примирення. Враховуючи, що примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, що свідчить про втрату почуття любові та поваги, що призвело до фактичного розпаду сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про розірвання шлюбу.

На підставі аналізу наданих позивачем доказів, суд дійшов висновку про підтвердження обставин, викладених у позові про те, що шлюбні відносини між сторонами припинені, збереження сім`ї є неможливим.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання, задовольнивши позовні вимоги.

Позивач при реєстрації шлюбу змінювала прізвище, однак просила суд залишити прізвище ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Керуючись ст.ст. 110-115 СК України, ст.ст.12,13,76-82,89,247,263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований 07.11.2008 року Новоказанкуватською сільською радою Чернігівського району Запорізької області, актовий запис №01 - розірвати.

ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М. Проценко