Справа № 539/447/17
Провадження № 2/539/63/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Гусак А.О.,
представника позивача Садового В.В.,
представника відповідача Головань О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 24.01.2017 року о 13 годині 40 хвилин, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем NISSAN QASHQAI д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи від стадіону з прилеглої території на головну дорогу вул.Я.Мудрого не надав перевагу в русі автомобілю TOYOTA Camry д.н.з. НОМЕР_2 під її керуванням, що призвело до зіткнення.В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги ПДР України і постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.01.2017 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП та піддано адміністративному стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
Ухвалою від 06.09.2019 року справу прийнято до провадження та визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання.
Представник відповідача Головань ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди визнала частково, мотивуючи тим, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ «Європейський страховий союз», згідно страхового полісу ліміт за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень, сума франшизи 500 гривень. Також представник відповідача зазначив, що в даному випадку підлягає стягненню сума відновлювального ремонту, яка складає 122695,80 гривень і не перевищує ринкову вартість автомобіля позивача (285973,45 гривень), в межах 100 000 гривень слід стягнути з страхової компанії, в якій застрахована цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 . В задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди просила відмовити в повному обсязі.
Представник відповідача ПрАТ «Європейський страховий союз» в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи за адресою місцязнаходження.
Заслухавши учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.2.3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх видів процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 81 цього ж кодексу передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлені такі обставини.
24.01.2017 року о 13 год. 40 хв. в м. Лубни, Полтавської області водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Nissan Qashqai» д.н.з НОМЕР_1 виїжджаючи від стадіону з прилеглої території на головну дорогу вул. Я. Мудрого не надав переваги в русі автомобілю марки «Тoyota camry» д/н/з НОМЕР_2 під керуванням позивача, який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів.
Постановою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26 січня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Автомобіль марки «Тoyota camry» д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачеві на праві приватної власності. При зіткненні даний автомобіль отримав технічні пошкодження.
На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз», що підтверджується Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № НОМЕР_3 .
Згідно з цим Полісом забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки «Nissan Qashqai» д.н.з. НОМЕР_1 , страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 грн., розмір франшизи 500 грн.
Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, який розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187, п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок зіткнення декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
У відповідності з ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини.
Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. за № 1961-ІV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У ст. 28 Закону визначено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 вказаного вище Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Положеннями пункту 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.
Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Згідно з пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з пунктом 30.2 статті 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Відповідно до статті 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.
Згідно звіту №0512 про незалежну оцінку майна (визначення розміру матеріального збитку автомобіля «Тoyota camry» д.н.з. НОМЕР_2 ) від 07.02.2017 р., виготовленого оцінювачем ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля «Тoyota camry» д.н.з. НОМЕР_2 складає 285973,45 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових, складає 122695,80 грн. Тобто, вартість відновлювального ремонту не перевищує вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди, а тому в даному випадку не можна вважати транспортний засіб таким, що фізично знищений.
При цьому суд, не погоджується з доводами представника позивача щодо того, що в даному випадку повинна застосовуватися вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнту фізичного зносу, яка згідно звіту № 0512 дорівнює 344882,52 грн.
Так, оцінювач ОСОБА_4 , посилаючись на приписи п.8.2 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», зробив висновок про те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, якщо незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективне використання, вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу не менша ринкової вартості відновлення автомобіля.
Однак, згідно п.п. 8.2, 8.3 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження за наявності однієї з нижчезазначених умов: а) якщо, незважаючи на принципи внеску та найбільш ефективного використання, вартість відновлювального ремонту КТЗ не менша за його ринкову вартість,
б) якщо сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу КТЗ і втрати товарної вартості не менша за ринкову вартість КТЗ за умови,
в) якщо неможливо відновити КТЗ відповідно до технічних вимог виробника.
В інших випадках вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ.
Отже, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження в тому випадку, якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження.
Згідно Звіту № 0401 про визначення ринкової вартості автомобіля «Тoyota camry» д.н.з. НОМЕР_2 станом на 20.01.2020 р., виготовленого оцінювачем ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту КТЗ з урахуванням зносу на складові складає 119382,25 грн. і саме ця сума є розміром матеріальної шкоди, оскільки відповідно до приписів абзацу 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом ч. 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З матеріалів справи вбачається, що з вини відповідача пошкоджено майно (автомобіль) позивача, що призвело до душевних переживань останньої, втрати нормального плину її життя, пов`язаного із необхідністю захисту прав у суді, зверненням за юридичною допомогою.
Враховуючи вищенаведене, а також значний проміжок часу необхідний для відновлення свого права, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необхідність стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За частиною першою вищевказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 12,13,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий союз» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 6369 (шість тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 99 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду або через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз», , юридична адреса: м. Київ, вул. Академіка Туполєва, 18В.

Повне судове рішення складено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова