Справа № 182/1368/20
Провадження № 2/0182/1441/2020
19.06.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.
Вона є власником квартири АДРЕСА_1 . У вищевказаній квартирі, крім неї, зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , який їй доводився чоловіком. При цьому, шлюбні відносини між ними були припинені з 22 лютого 2005 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу відповідач влаштував своє життя, змінивши місце проживання, адреса якої їй невідома. У зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в належній їй квартирі, вона змушена нести додаткові витрати по її утриманню. Таким чином, з урахуванням вищевикладених обставин, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 травня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.19-20).
Вищевказану ухвалу відповідачем було отримано 29 травня 2020 року, про що свідчить повідомлення про поштове відправлення (а.с.23). Відповідач своїм правом на подання відзиву до суду не скористався, будь-яких заяв від нього не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.
Згідно ст.71 ЦК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, серія НОМЕР_1 від 14 листопада 2005 року, є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.6-7, 8-10). Як вбачається з довідки №10, виданої головою ОСББ №45 від 28 лютого 2020 року, в квартирі АДРЕСА_1 , окрім позивачки, зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.11). Однак, відповідач за адресою реєстрації не проживає з лютого 2005 року. Факт його непроживання підтверджується актом від 28 лютого 2020 року, виданим головою квартального комітету № 45 (а.с.12).
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 за адресою своєї реєстрації не проживає з лютого 2005 року без поважних причин, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та добровільно не усуває ці порушення, а тому, виходячи із вимог ст.71 ЖК України, позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись, ст.405 ЦК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Нікополя Дніпропетровської області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал