Справа № 234/7484/20
Провадження № 2/234/2429/20
Рішення

іменем України

10 червня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Ткачової С.М., за участю секретаря Аксеніної В.М., розглянув цивільну справу в спрощеному провадженні без виклику сторін

№234/7484/20, номер провадження №2/234/2429/20

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди

Учасники справи:

від позивача: адвокат Писаренко Г.А. (ордер серії АА № 052395 від 12.05.2020 року)

від відповідача: представник відповідача ОСОБА_2

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача:

12.02.2020 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку та моральної шкоди, який обгрунтовує тим, що у період з 17.09.1990 року до 19.02.2020 року позивач працював на різних посадах у Приватному акціонерному товаристві «Старокраматорський машинобудівний завод» (ПрАТ «СКМЗ»), останній час (з 1.06.2019 року) майстром виробничої ділянки у ливарному цеху. Згідно наказу № 34 від 19.02.2020 року він був звільнений на підставі ст. 40 п.1 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату працівників).

Після звільнення з підприємства, та видачі трудової книжки з відповідним записом, адміністрація заводу не розрахувалась з ним, а саме, не виплатила йому нараховану заробітну плату за грудень місяць 2019 року та січень і лютий 2020 року у розмірі 18 581,96 грн. За весь цей час ПрАТ «СКМЗ» ніяких виплат у рахунок боргу не зробив і на теперішній час залишився винен гроші по зарплатні у розмірі 18 581,96 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн. 96 коп..

Відповідно до статті 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно додатка до листа Мінсоцполітики №1133/0/206-19 від 29.07.2019 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік» кількість робочих днів у січні складає 21 день, у лютому 20, у березні 21, у квітні 21, у травні 19, у червні 20, у липні 23. Кількість робочих днів у лютому 2020 року, з моменту звільнення, складає -8 робочих днів.

Через невиплату заробленої зарплати у законний строк, позивач зазнав фізичних страждань (від недоїдання) та емоційних переживань, що призвело до завдання йому моральної шкоди. Будував плани на подальше життя, мріючи добитись успіхів, але цьому завадила відсутність грошей. Внаслідок такого стану змінився його життєвий уклад, життя зазнало суттєвих змін: він був обмежений у підтримці своїх життєвих потреб, не вистачало грошей на їжу, оплату комунальних платежів та інші потреби. Не міг вести нормальний спосіб життя, порушилась душевна рівновага, порушилися зв`язки із оточуючими, стало неможливо продовжувати активний спосіб життя, відсутність грошей позбавила його можливостей реалізації своїх звичок та бажань, порушились нормальні зв`язки з рідними та близькими. Позивач не зміг зробити подарунки своїм близьким на свята, а тому змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральна шкода полягає у душевному хвилюванні, нервових зривах, несприятливій атмосфері у стосунках з рідними та оточуючими, та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час роботи та які відчуваю і до теперішнього часу.

Заподіяна моральна шкода, завдана внаслідок невиплати зарплати, випливає з трудових правовідносин з ПрАТ « СКМЗ».

Просить стягнути з Приватне акціонерне товариство «Старокраматорський машинобудівний завод» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по заробітній платі за грудень 2019 року, січень та лютий 2020 року у розмірі 18 581,96 грн., середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні починаючи з 19.02.2020 року за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи, по день постановлення рішення суду та моральну шкоду у розмірі 5 000(п`ять тисяч) грн..

09.06.2020 року відповідачем надано письмові пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення заробітної плати в розмірі 18581,96 грн. не спростовуються, оскільки на даний час зазначена сума позивачу не виплачена, що підтверджується довідкою № 319 від 09.06.2020 р. Стосовно позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за весь час затримки зазначають наступне. Як зазначено в довідці № 319 середньоденна заробітна плата (за виключенням податків) ОСОБА_1 становить 341,38 грн, отже для розрахунку суми компенсації згідно ст. 117 КЗпП ця сума 341,38 грн. має бути помножена на кількість робочих днів за період з 20.02.2020 р. по 10.06.2020 р. В зазначений період робочі дні встановлено наступним чином: у лютому 2020 року наказом № 391 від 26.11.2019 року - 3 робочих днів. На березень 2020 року згідно Листа Міністерства соціальної політики України від 29.07.2019 року» про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2020 рік», кількість робочих днів складає 21 робочий день. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою. Запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екоголгічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, якою установлено з 12 березня до 03 квітня 2020 року на усій території України карантин та заборонено, зокрема, проведення всіх масових заходів, а також регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні. Від так підприємством запроваджено особливий режим роботи: для певних категорій працівників введена дистанційна робота, інші знаходяться на простої (продовжено дію наказів про простої № № 428, 426, 436, 438, 440, 462. Окрім того, до початку введення карантину (12.03.2020) кількість робочих днів у березні становить- 6 (03.03.2020-06.03.2020, 10.03.2020-11.03.2020). На квітень 2020 року згідно Листа установлено 21 робочий день, проте згідно Постанови КМУ № 239 від 25.03.2020 року карантин продовжено до 24.04.2020 року, а Постановою № 291 від 22.04.2020 року- до 11.05.2020 року. На травень Наказом № 49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані неробочі дні встановлені на 04.05.2020-08.05.2020 року, а також з 12.05.2020-15.05.2020 року. Водночас, згідно ст. 73 КЗпП, 01.05.2020 -святковий день, отже станом на 13.05.2020 року робочі дні -відсутні, а тому нарахування середнього заробітку за цей період не здійснюється. Відповідно наказу № 2 від 18.03.2020 року, починаючи з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року на підприємстві встановлено 2 денний робочий тиждень, таким чином станом на 31.05.2020 року кількість робочих днів в травні 2020 року становить -4. Станом на 10.06.2020 року кількість робочих днів в червні 2020 року становить-4.

2. Заяви (клопотання ) учасників справи.

Від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

3. Процесуальні дії у справі

14.05.2020 судом по справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

З 17.09.1990 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до ПрАТ «СКМЗ».

З 01.06.2019 року працював майстром виробничої ділянки у ливарному цеху.

Наказом № 34 від 19.02.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з підприємства у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників, на підставі п. 1 ст. 40 КУпАП.

Сторони не заперечують, що на момент звільнення заборгованість відповідача перед позивача склала 18581,96 грн..

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Відповідно до п.20 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» № 13 від 24.12.1999 року, встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення.

Так, відповідно до наказів ПрАТ «СКМЗ» по графіку роботи ОСОБА_1 було звільнено 19.02.2020 року, тобто при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі буде враховано, що у лютому 2020 року наказом № 391 від 26.11.2019 року було оголошено 24- годинний робочий тиждень з 8-ми годинним робочим днем (додаткові вихідні дні - четвер, п`ятниця). У зв`язку з вищенаведеним у лютому 2020 року було нараховано 3 робочих дні. У березні кількість робочих днів становить 6, відповідно до ЗУ "Про захист населення від інфекційних хвороб", яким встановлено карантин з 12.03.2020 року по 03.04.2020 р.. Квітень 2020 року встановлено 21 робочий день, проте згідно Постанови КМУ № 239 від 25.03.2020 року карантин продовжено до 24.04.2020 року, а Постановою № 291 від 22.04.2020 року- до 11.05.2020 року. На травень Наказом № 49 від 02.03.2020 року додаткові неоплачувані неробочі дні встановлені на 04.05.2020-08.05.2020 року, а також з 12.05.2020-15.05.2020 року. Станом на 13.05.2020 року робочі дні -відсутні, а тому нарахування середнього заробітку за цей період не здійснюється. Відповідно наказу № 2 від 18.03.2020 року, починаючи з 18.05.2020 року по 18.07.2020 року на підприємстві встановлено 2 денний робочий тиждень, таким чином станом на 31.05.2020 року кількість робочих днів в травні 2020 року становить -4. Станом на 10.06.2020 року кількість робочих днів в червні 2020 року становить - 4. Разом при розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі нараховано 17 робочих дні.

Згідно з довідки про заборгованість по заробітній платі № 228 від 30.04.2020 середньоденна заробітна плата позивача становить 424,08 грн. Цю суму вказано без вирахування податків та зборів. Після утримання податків та зборів у розмірі 82,70 грн. середньоденна заробітна плата до сплати становить 341,38 грн..

При розрахунку суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку при звільненні, судом визначено кількість робочих днів з 19.02.2020 (дата звільнення) до 10.06.2020 (ухвалення рішення по справі), що складає 17 днів.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 5803,46 грн (341,38 грн х 17 дні), яка підлягає стягненню з відповідача.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової)шкоди»: розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, відповідачем порушені права позивача на своєчасний розрахунок в зв`язку із звільненням, позивач не міг користуватись грошима, які йому належать.

Суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, необхідно з відповідача на користь позивача стягнути моральну шкоду в розмірі 2500 грн., що буде достатнім для відновлення попереднього стану.

5. Позиція суду.

Таким чином, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову, оскільки заявлені позивачем вимоги є законними та обгрунтованими.

Тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 18581,96 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 5803,46 грн. та моральну шкоду у розмірі 2500 грн..

6. Судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн..

Таким чином судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 840,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 76, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 116, 117, 237-1 КЗпП, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Старокраматорський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 18581 (вісімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн. 96 коп..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 5803 (п`ять тисяч вісімсот три) грн. 46 коп. та моральну шкоду в розмірі 2500 грн..

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Старокраматорський машинобудівний завод» (; Донецька область, м. Краматорськ, вул. Конрада Гампера, буд.2) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 судові витрати в розмірі 840,80 грн..

В інший частині позовних вимог, щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 2500 грн. відмовити.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя С.М. Ткачова