Провадження № 2/127/2858/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2020 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Нідзельська Ірина Євгенівна, Акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в липні 2019 року звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Васюри П.Д., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Нідзельська І.Є., АТ «Омега Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно.

Позов мотивований тим, що 22.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» було укладено кредитний договір (споживчий кредит) № 014/0808/55-047.

Відповідно до п. 1.1 договору банк передає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20000,00 доларів США на строк до 22.06.2018 року включно.

22.08.2008 року між ОСОБА_1 та Вінницьким відділенням ПАТ «Сведбанк» було укладено договір іпотеки № 0104/0808/55-047-Z-1 від 22.08.2008 року на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року. Даний договір іпотеки посвідчено приватним нотаріусом Вінницького нотаріального округу Вінницької області Нідзельською І.Є.

За даним договором іпотеки ОСОБА_1 передав ПАТ «Сведобанк» в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири.

08.04.2011 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступника ВАТ «Сведбанк») та позивачем було укладено договір про внесення змін та доповнень № 2 до кредитного договору (споживчий кредит) № 014/0808/55-047 від 22.08.2008 року.

Відповідно до даного договору, сторони дійшли згоди викласти перше речення п. 1.1 Кредитного договору у наступній редакції: «Банк має право надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 20000 доларів США, на строк по 22.06.2028 року включно…».

25.05.2012 року між АТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі продажу прав вимоги, за яким право вимоги за кредитним договором іпотеки, укладених з позивачем було передано до нового кредитора ПАТ «Дельта Банк».

15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» укладено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитним договором № 2621/0708/71-155 від 15.07.2008 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10.11.2016 року, справа № 127/9827/16-ц позов АТ «Альфа Банк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа Банк» заборгованість за кредитним договором № 0104/0808/55-47 від 22.08.2008 року у розмірі 17957,29 доларів США, з яких 15984,69 доларів США заборгованість за кредитом, 1972,60 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом. Вирішено питання про судові витрати.

На підставі даного рішення, постановою про відкриття виконавчого провадження від 24.05.2017 року № 54003690 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 127/9827/16-ц, виданого 23.12.2016 року.

13.06.2019 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_2 вчинено реєстраційні дії щодо реєстрації права власності за ПАТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, яке є предметом вищезазначеного договору іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу.

Позивач зазначає, що дана державна реєстрація речових прав є незаконною, оскільки договорів щодо вказаного нерухомого майна з АТ «Альфа Банк» позивач не укладав, то в Державного реєстратора не було законних підстав для проведення державної реєстрації.

Іпотечний договір № 0104/0808/55-047-Z-1 від 22.08.2008 року фактично не містить застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, яке б відповідало вимогам ст. 35-37 ЗУ «Про іпотеку». Крім того, з тексту договору неможливо встановити чітко визначений спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, умови та порядок його застосування.

Також державний реєстратор немав права на вчинення виконавчого запису про право власності АТ «Альфа Банк», так як згідно ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 ЗУ «Про заставу».

АТ «Альфа Банк» не здійснювалась оцінка нерухомого майна, яке є предметом іпотеки. Жодного суб`єкта оціночної діяльності котрий б проводив оцінку предмета іпотеки станом на момент прийняття рішення про реєстрацію у квартирі не було і оцінка не проводилась.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суд та просив скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 32039205 від 13.06.2019 року 17:47:02, проведену Державним реєстратором Васюрою Павлом Володимировичем Комунального підприємства «Гарант+» (зареєстрований у реєстрі за № 32039305) про реєстрацію права власності АТ «Альфа Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу квартири, загальною площею 67,5 кв.м. та є предметом іпотеки за кредитним договором № 0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року, видавник ВАТ «Сведобанк» та за Іпотечним договором № 0104/0808/55-047-Z-1 від 22.08.2008 року, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ВМНО.

Представники позивача позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник АТ «Альфа Банк» заперечив проти задоволення заяви, надавши суду відзив на позов. Відзив мотивований тим, що АТ «Альфа - Банк» набуло право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки. Станом на 13.03.2019 року у позичальника (не вказаного якого) виникла заборгованість по кредитного договору (не вказано по кому договору) у розмірі 29273,17 доларів США, що за курсом НБУ станом на дату розрахунку становить 771627,67 грн., а тому враховуючи наявність простроченої заборгованості по кредитному договору у кредитора виникло право вимагати виконання зобов`язань по кредитному договору, а у позичальника і іпотекодавця виник обов`язок виконання зобов`язань по кредитному договору. Застереження в договорі іпотеки щодо позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття іпотеко держателем права власності на предмет іпотеки також є договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Щодо проведення оцінки предмета іпотеки банк зазначає, що ним було дотримано процедуру щодо визначення вартості предмета іпотеки на який звертається стягнення шляхом набуття права власності іпотеко держателем. Також представник банку вважає, що посилання позивача на ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» як причину незаконних дій відповідача є безпідставними, так як даний закон не може застосовуватися з наступних причин: предмети іпотеки не продавалися (не відчужувалися), а були набуті іпотеко держателем у власність в рахунок виконання зобов`язань по кредитним договорам, крім того на це була згода іпотекодавця, яка визначена іпотечним застереженням в договорі іпотеки.

Державний реєстратор Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду, свої дії вважає законними.

Представник Акціонерне товариство «Омега Банк» в судове засідання не з`явився, однак повідомлявся належним чином.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Нідзельська І.Є. згідно заяви просила справу слухати у її відсутність. Також про результати розгляду справи просила повідомити у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 22.08.2008 між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 0104/0808/55-047, у відповідності до якого банк надав останньому кредитні кошти в розмірі 20000,00 доларів США, на строк по 22.06.2018 року. У забезпечення виконання кредитного договору між ОСОБА_1 та ВАТ «Сведбанк» укладено іпотечний договір № 0104/0808/55-047-Z-1 від 22.08.2008 року, за умовами якого ОСОБА_1 надав банку нерухоме майно, а саме квартиру під АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору купівлі продажу квартири, посвідченого 30.12.2004 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О., за реєстровим № 1948, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 17.01.2005 року, записаного в реєстрову книгу № 6 за реєстровим № 15/564.

25.05.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Сведбанк» відповідно до чинного законодавства України був укладений договір купівлі продажу права вимоги за кредитними договорами.

15.06.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі продажу прав вимоги за кредитним договором згідно якого для ПАТ «Альфа Банк» було відступлено право вимоги по кредитних договорах.

13.06.2019 року Державним реєстратором Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_2 вчинено реєстраційні дії щодо реєстрації права власності за ПАТ «Альфа Банк» на нерухоме майно, яке є предметом вищезазначеного договору іпотеки, а саме квартира АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві власності на підставі договору купівлі продажу.

Згідно з положеннями п.п. 12.3 договору іпотеки від 22.08.2008 року (із змінами і доповненнями від 08.04.2011 року) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється згідно з договором про задоволення вимог іпоткодержателя яким вважається застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, викладене в п.п. 12.3.1 та 12.3.2 цього пункту договору.

Згідно з частинами першою та другою статті 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим нотаріально посвідченим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог останнього, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає останньому застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Суд дійшов висновку про те, що сторони за договором іпотеки погодили можливість виникнення в іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя та у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (підпункти 12.3.1 пункту 12.3 договору іпотеки). Проте, докази укладення такого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у матеріалах справи відсутні, А тому прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію права власності як такого, що виникає на підставі договору іпотеки, є протиправним.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений Постановою КМУ від 25 грудня 2015 року № 1127, визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначає порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

За змістом ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Відповідно до п. 12 Порядку розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Згідно п. 57 зазначеного Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Пункт 60 Порядку визначає, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

В силу п. 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та статті 37 Закону України «Про іпотеку» порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Дана позиція висловлена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 року у справі № 306/1224/16-ц.

Отже, Порядок крім іншого, пов`язує завершення 30-ти денного строку з моментом отримання відповідного повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи» ПАТ «Альфа Банк» на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулюванню залишку заборгованості за основним зобов`язанням, яким банк вимагав сплатити борг за кредитним договором, розмір якого станом на 13.03.2019 року складає 29273,17 доларів США, що по курсу НБУ на 13.03.2019 року складає 771627,67 грн. В порядку ст.ст. 35, 36 ЗУ «Про іпотеку» попереджено ОСОБА_1 , що в разі невиконання цієї вимоги протягом тридцяти денного строку АТ «Альфа Банк» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Згідно списку № 2557 згрупованих відправлень, вказаний лист не був вручений ОСОБА_1 .

Згідно з відомостями Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» (https://ukrposhta.ua/) інформація про відправлення за вищевказаними номерами відсутня, оскільки дані про відправлення за вказаними вище трек-номерами на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Вказане повідомлення про вручення поштового відправлення є неналежним доказом відповідно до статті 77 ЦПК України та зазначає, що в даному випадку іпотекодержатель не може вважатися таким, що набув право власності на нерухоме майно за правочином (договором іпотеки від 22.08.2008 року), оскільки його умовами прямо пов`язано перехід за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки із моментом отримання іпотекодавцем повідомлення про усунення порушень. Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року (цивільна справа № 521/18393/16-ц).

У відповідності до пункту 23 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

У відповідності до пункту 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя) або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Як було встановлено судом, власник квартири згоди на відчуження квартири не надавав.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Банк не мав права звертати стягнення на квартиру, оскільки вона є предметом іпотеки за договором іпотеки, укладеним з метою виконання умов кредитного договору, тобто споживчого кредиту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 802/1340/18-а виклала правовий висновок про те, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ «Про іпотеку», отже зазначений договір є одним із способів звернення стягнення на предмет іпотеки незалежно від наявності згоди іпотекодавця. Звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідного застереження в іпотечному договорі) є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог, а тому такий спосіб стягнення підпадає під дію ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Що стосується посилання позивача, що АТ «Альфа Банк» не здійснювалась оцінка нерухомого майна, то суд дані твердження не бере до уваги так як у матеріалах справи міститься висновок про вартість майна від 28.03.2019 року, складений суб`єкто оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст», ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу квартири, посвідченого 30.12.2004 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Дробахою В.О. за реєстровим № 1947 складає 626738 грн.

Крім того суд зазначає, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 178115109 від 20.08.2019 року встановлено, що на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 24.05.2017 року накладено арешт Центральним відділом ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області, номер запису про обтяження: 35492902.

Наявність арешту (обтяження) є також перешкодою для здійснення реєстраційних дій доки воно не буде знято.

А тому виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за АТ «Альфа Банк» проведена всупереч норм чинного законодавства, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з АТ «Альфа Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_4 768,40 грн. судового збору на користь держави тка як позивач звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», ст. ст. 11, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» Васюри Павла Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Нідзельська Ірина Євгенівна, Акціонерне товариство «Омега Банк» про визнання дій протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 32039205 від 13.06.2019 року 17:47:02, проведену Державним реєстратором Васюрою Павлом Володимировичем Комунального підприємства «Гарант+» (зареєстрований у реєстрі за № 32039305) про реєстрацію права власності АТ «Альфа Банк» на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу квартири, загальною площею 67,5 кв.м. та є предметом іпотеки за кредитним договором № 0104/0808/55-047 від 22.08.2008 року, видавник ВАТ «Сведбанк» та за Іпотечним договором № 0104/0808/55-047-Z-1 від 22.08.2008 року, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус ВМНО.

Стягнути в рівних частках з Акціонерного товариства «Альфа Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Альфа Банк», місцезнаходження: вул. Десятинна, 4/6, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 23494714.

Відповідач Державний реєстратор Комунального підприємства «Гарант+» ОСОБА_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 . Чкалова, 2, АДРЕСА_5 . Чемериське АДРЕСА_6 Барський район, Вінницька область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Нідзельська Ірина Євгенівна, місцезнаходження: вул. Острозького, 47/3, м. Вінниця.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Акціонерне товариство «Омега Банк», місцезнаходження: вул. Прорізна, 11, м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України19356840.

Суддя