ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Харків

Справа № 638/5482/17

Провадження № 22-ц/818/3163/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю серктаря Каплоух Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року (суддя Цвірюк Д.В.), -

в с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м.Харкова зі скаргою на дії державної виконавчої служби, в якій, з урахуванням уточнень, просила скасувати постанову про закриття виконавчого провадження ВП №57028348 та ВП №57028420, визнати дії державного виконавця незаконними та зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) виконати необхідні виконавчі дії по виплаті заборгованості по пенсії щомісячно у розмірі 27,05 грн за період з травня 2017 року по день проведення перерахунку; провести перерахунок розміру пенсії за 2 роки 6 місяців 18 днів без врахування виплати надбавки за жовтень 2017 року у розмірі 142,46 грн.

Скарга мотивована тим, що 10.07.2018 року ОСОБА_1 отримала виконавчі листи на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2018 року, якими зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести виплату заборгованості з пенсії щомісячно в розмірі 27,05 грн. за період з травня 2017 року по день проведення розрахунку; зобов`язати провести перерахунок розміру пенсії за 2 роки 6 місяців 18 днів без врахування виплати надбавки за жовтень 2017 року в розмірі 142,46 грн. Виконавча служба не здійснила жодних виконавчих дій та безпідставно закрила виконавчі провадження.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що виконавчі дії за виконавчим провадженням ВП №57028348 та ВП №57028420 закінчено. Державним виконавцем були вжиті передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо примусового виконання рішення суду, вчинені виконавчі дії, здійснені заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, а тому вимоги скарги є необґрунтованими.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернуласьз апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити скаргу.

Посилається на порушення судом процесуальних норм, оскільки судом було розглянуто скаргу без представників державної виконавчої служби, проігноровані клопотання скаржника щодо виклику державного виконавця, визнання його явки обов`язковою. Судом неправомірно залишені без задоволення заяви про відвід судді. Судом порушено строк розгляду скарги. Державним виконавцем не витребувана інформація, а судом першої інстанції не встановлено, по який день проведена виплата заборгованості пенсії щомісячно у розмірі 27 грн 05 коп. починаючи з травня 2017 року, а також по проведенню перерахунку розміру пенсії за 2 роки 6 місяців 18 днів без врахування виплати надбавки на жовтень 2017 року у розмірі 142 грн 46 коп. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні скарги, суд не навів обґрунтування підстав закриття виконавчого провадження.

Відділ ДВС відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, звернувся із заявою в якій просить ухвалу суду залишити без змін і слухання справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та 29465/04) Європейський суд з прав людини закріпив поняття «суд, встановлений законом», яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.

Фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 5 квітня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова задоволено та, зокрема, зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 за 2 роки 6 місяців 18 днів, без врахування виплати надбавки за жовтень 2016 року в розмірі 142,46 грн.; провести виплату заборгованості по пенсії щомісячно в розмірі 27,05 грн. за період з травня 2017 року по день проведення розрахунку.

Судове рішення у справі № 638/5482/17 ухвалено за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

10 липня 2018 року Дзержинським районним судом м.Харкова видано виконавчі листи № 638/5482/17, які було пред`явлено для виконання у відділ державної виконавчої служби (а.с. 17, 20).

Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панкратовою М.А. від 20.08.2018 року відкрито виконавчі провадження ВП №57028348 та ВП №57028420 з примусового виконання виконавчих листів №638/5482/17 (а.с. 15, 16).

Постановами державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Панкратовою М.А. від 20.05.2019 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавчі провадження ВП №57028348 та ВП №57028420 з примусового виконання виконавчих листів №638/5482/17 про зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова провести перерахунок розміру пенсії ОСОБА_1 за 2 роки 6 місяців 18 днів, без врахування виплати надбавки за жовтень 2016 року в розмірі 142,46 грн. та про зобов`язання провести виплату заборгованості по пенсії щомісячно в розмірі 27,05 грн. за період з травня 2017 року по день проведення розрахунку (а.с. 135, 148).

Не погоджуючись із діями державного виконавця Царькова Н.В. звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 3 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з ч. 1 ст.448ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу, як суд першої інстанції.

Натомість згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою ст.287КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення яке знаходиться на виконанні не ухвалювалось за правилами ЦПК.

Колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на рішення, дії та бездіяльності посадових осіб органів виконавчої служби щодо виконання рішення суду, що ухвалене в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, але суд першої інстанції на це уваги не звернув.

Згідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу (ч.1 ст. 377 ЦПК України).

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі частини 1 статті 377 ЦПК України.

Клопотання ОСОБА_1 про скасування постанов про закриття виконавчих проваджень, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії також не підлягають розгляду з огляду на вищевикладене.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367,368, ст.374, 376, 381-384, 388,389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 25 березня 2020 року скасувати. Провадження у цивільній справі закрити.

Справу повернути до суду першої інстанції для вирішення питання про належну реєстрацію скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття. В силу ст. 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 18 червня 2020 року