Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/591/20

номер провадження 2/695/886/20

15 червня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 186, що стверджується свідоцтвом про шлюб (серії НОМЕР_1 від 01.10.2008 року), в результаті якого позивач змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 ».

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час подачі позову, за твердженням позивача, проживають з нею та перебуває на її повному утриманні.

Позивач наполягає, що шлюбні відносини між подружжям припинені із січня 2020 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різного складу характери та різні погляди на сімейне життя. На цьому грунті між подружжям виникають постійні сварки. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, взаємної поваги один до одного. Сторони проживають окремо один від одного. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, а тому вважаючи, що примирення неможливе, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 .

У судове засідання позивач по справі не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, направивши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечував, просив справу розглядати за його відсутності.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмові заяві сторін розглядає справу за відсутності учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю.

Нормами ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають, проживають окремо, а їх дії фактично свідчать про те, що вони обоє бажають вказаний шлюб розірвати, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити їх інтересам, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Нормами ст. 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі зазначеного та керуючись

ст.,ст. 112, 113 СК України та ст. 10,

ст.,ст. 141, 264, 265, 280-284ЦПК

України, суд

ВИРІШИВ:

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Золотоноша Золотоніського міськрайонного управління юстиції в Черкаській області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 186 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 01.10.2008 року).

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище, набуте у шлюбі, ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зазначений судовим рішенням термін оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Середа Л.В.