Справа № 2-1621/12
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2020 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» про заміну стягувача у виконавчих листах,-

ВСТАНОВИВ:

26.05.2020 представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» звернулися до суду з заявою про заміну стягувача у виконавчому листі, виданого Деснянським районним судом міста Києва по цивільній справі за позовною заявою ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» мотивує заяву тим, що 05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариствам «Комерційний Банк «Надра» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладений Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, за умовами договору первісний кредитор Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», передав, а новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» прийняв у власність право вимоги за Кредитним договором № 2/П/60/2006-840 від 25 липня 2006 року. 18 травня 2020року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» укладений Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями по Кредитному договору № 2/П/60/2006-840 від 25 липня 2006року, укладеному з ОСОБА_2 . У зв`язку з викладеним представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» просить суд задовольнити заяву.

Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» в судові засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за відсутності представника заявника, заявлені вимоги підтримує та просить суд задовольнити в повному обсязі.

Інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Заочним Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 19.03.2012 задоволено позовні вимоги та стягнуто солідарно заборгованість з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» кошти в розмір 40970,19 дол.США, що за курсом НБУ 7.9845грн за 1 дол. США, складає 327126,50 грн та судові витрати у сумі 2823грн.

31.05.2012 Деснянський районний суд міста Києва видав виконавчий лист по справі № 2-1621/12, що підтверджується розпискою представника ПАТ КБ «Надра» про отримання рішення та виконавчого листа.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2019 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Стрюкової І.О. про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

Постановою Київського апеляційного суду від 04.06.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Надра» залишено без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 21.01.2019 залишено без змін.

05 березня 2020 року між Публічним акціонерним товариствам «Комерційний Банк «Надра» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» укладений Договір про відступлення прав вимоги № GL2N79735, за умовами договору первісний кредитор Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», передав, а новий кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» прийняв у власність право вимоги за Кредитним договором № 2/П/60/2006-840 від 25 липня 2006 року.

18 травня 2020року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТ ХАУС» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» укладений Договір відступлення прав вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ» набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями по Кредитному договору № 2/П/60/2006-840 від 25 липня 2006року, укладеному з ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено можливість заміни кредитора у зобов`язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), що являє собою договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредиторові.

У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною.

У відповідності до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки процесуальне правонаступництво допускається на будь-якій стадії цивільного процесу, а примусове виконання рішення суду є його завершальною стадією, то п. 5 ст. 15 Закон України «Про виконавче провадження», передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Статтею 442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20.11.2013 (справа № 6-122цс13), заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Частина 5 статті 442 ЦПК України регламентує, що положення цієї статті застосовується також у випадках необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Однак судом установлено, що 31.05.2012 на виконання зазначеного вище рішення судом були видані виконавчі листи, яки перебували на виконанні. Матеріали справи не містять доказів щодо відсутність виконавчого провадження по вищевказаним виконавчим листам.

До того ж суд зауважує, що документи які подані разом із заявою про заміну стягувача у виконавчому листі не дають суду можливості належно встановити, що заміна з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника) відповідає статтям 11, 512 та 513 ЦК України, відсутні документи з яких можливо встановити належний перехід правонаступництво від Публічним акціонерним товариствам «Комерційний Банк «Надра» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ».

Отже, дослідивши заяву заявника про заміну стягувача у виконавчому листі та додані до неї документи, а також матеріали цивільної справи № 2-1621/2012 судом було встановлено, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які заявник посилається в своїй заяві та які є підставою для задоволення заяви.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись статтями 11, 512, 513, 514, 516 ЦК України, статтями 12, 13, 55,76-79, 442 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛКОМ-ЛІЗИНГ»- відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, які набрали чинності 02 квітня 2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст складено та підписано 15 червня 2020 року.

Суддя В.В. Бабко