28.05.2020 Справа № 756/4213/18
Унікальний № 756/4213/18
Провадження № 2/756/439/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

за участі секретаря - Волкової А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України у якому просив: визнати кредитний договір укладений 07.10.2008 року між ТОВ «Просто Фінанс» та ОСОБА_1 припиненим; визнати договір застави транспортного засобу №4 припиненим; зобов`язати ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зняти обтяження з транспортного засобу «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 та внести відповідні відомості в Державний реєстр обтяжень рухомого майна; стягнути з ТОВ «Кредитні ініціативи» сплачену суму судового збору за пред`явлення даного позову.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 06.10.2008 року уклав з «Просто Фінанс» кредитний договір № 4, відповідно до якого йому надані кредитні кошти у сумі 54 765,00 грн.

У якості забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, 06.10.2008 року між позивачем та ТОВ «Просто Фінанс» був укладений договір застави транспортного засобу № 4 , відповідно до якого було передано в заставу транспортний засіб ВАЗ 21723, д.н.з. НОМЕР_1 .

Заявник вказує, що 18.05.2012 року ТОВ «Просто Фінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, за яким було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 4 від 06.10.2008 року.

Таким чином право вимоги відносно позивача перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 4 від 06.10.2008року в загальній сумі - 4 540,94 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Позивач вказує, що 11.11.2014 року у добровільному порядку здійснив оплату заборгованості у повному обсязі.

Позивач зазначає, що умовами договору кредиту №4, та договору застави транспортного засобу № 4 , не передбачено припинення застави у разі повного виконання зобов`язання боржником (позивачем), що є порушенням його прав і законних інтересів, що стало приводом для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним, у матеріалах справи міститься заява, у якій просили у разі неявки представника розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши позовну заяву, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне.

06.10.2008 року ОСОБА_1 уклав з «Просто Фінанс» кредитний договір № 4, відповідно до якого йому надані кредитні кошти у сумі 54 765,00 грн. (а.с.11-13).

У якості забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором, 06.10.2008 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Просто Фінанс» укладений договір застави транспортного засобу № 4 , відповідно до якого передано в заставу транспортний засіб ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що 18.05.2012 року ТОВ «Просто Фінанс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» уклали договір купівлі-продажу кредитного портфелю, таким чином було відступлено право грошової вимоги за кредитним договором № 4 від 06.10.2008 року.

При цьому, Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2014 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором № 4 від 06.10.2008 року в загальній сумі - 4 540,94 грн. та судовий збір у розмірі 229,40 грн. (а.с.19).

У матеріалах справи містяться квитанції від 11.11.2014 року, із яких вбачається, що ОСОБА_1 здійснив оплату на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» двома платежами із призначенням платужу судові витрати у розмірі 229,40 грн. та за заборгованість по кредиту у розмірі 4 540,94 грн. (а.с.20).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.10.2016 року у задоволенні заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів з виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 09.04.2014 року, ухваленого у цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було відмовлено, зокрема з тих підстав, що рішення було виконано у добровільному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на адресу відповідача направлялась заява про припинення договору застави транспортного засобу та вирішення питання стосовно зняття обтяження з автомобілю. При цьому, листом від 18.07.2016 року ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомили, що станом на 10.07.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 12 945,81 грн.

Також у матеріалах справи міститься заява, направлена на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, в якій позивач просив здійснити відповідні дії по припиненню та розірванню кредитного договору № 4 від 06.10.2008 року.

Згідно листа Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 12.04.2017 року, на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслано вимогу про надання інформації та документів щодо додержання вимог чинного законодавства при наданні фінансових послуг, при цьому запитувані інформація та документи надані не були (а.с.29-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов`язання, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про заставу» застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.

У відповідності до ст. 28 Закону України «Про заставу» та ст. 593 ЦК України право застави припиняється зокрема у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Пунктом 9.1 кредитного договору №4 та пунктом 6.1 договору застави транспортного засобу № 4 передбачено, що ці договори набувають чинності з моменту їх підписанні та діють до повного виконання зобов`язань.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що відповідач в добровільному порядку не визнає кредитний договір №4 та договір застави транспортного засобу № 4 припиненими, враховуючи те, що зобов`язання за кредитним договором № 4 ОСОБА_1 виконані в повному обсязі, суд приходить до висновку, що кредитний договір, як і договір застави, які є похідними, підлягають припиненню.

При цьому, враховуючи те, що договір застави № 4 припинений, суд вважає що необхідність у обтяженні накладеному на транспортний засіб ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_1 , відпала, а тому обтяження підлягає скасуванню.

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про заставу», ст. 525, 526, 599, 611, 627, 1054 ЦК України, ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, про визнання договору поруки припиненим, - задовольнити.

Визнати кредитний договір № 4 укладений 06.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 припиненим.

Визнати договір застави транспортного засобу № 4, укладений 06.10.2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПростоФінанс» та ОСОБА_1 припиненим.

Зобов`язати Державне підприємство «Інфораційний центр» Міністерства юстиції України -зняти обтяження з транспортного засобу ВАЗ 21723, д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), вжиті на підставі договору застави № 4 від 06.10.2008 року, уладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Просто Фінанс» та ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачену суму судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири гривні) 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук.