Провадження № 2/161/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

27 травня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Кихтюка Р.М.,

секретаря - Салій О.В.,

з участю прокурора - Климюк Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом заступника прокурора Волинської області в інтересах держави до Заборолівської сільської ради Луцького району, ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Заступник прокурора Волинської області в інтересах держави звернувся в суд із позовом до Заборолівської сільської ради, ОСОБА_1 про скасування рішення та повернення земельної ділянки.

Свої вимоги мотивує тим, що прокуратурою Волинської області в ході вивчення наявності підстав застосування представницьких повноважень встановлено порушення законодавства у сфері регулювання земельних відносин при передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_1 в межах с. Забороль Луцького району

Вказує, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011р. № 5/61 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_1 загальною площею 0,85 га (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с. Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього.

Право власності на земельну ділянку площею 0,25 га за кадастровим номером :01:001:5361, зареєстроване 19.09.2011р., що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 07.09.2018р.

Крім цього, рішенням Заборолівської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:001:5383, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №13389865 від 17.02.2016 р.

Зазначає, що рішенням Заборолівської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70, на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства в с. Забороль Луцького району за кадастровим номером :01:001:5383 прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства, у зв`язку із чим вважає, що воно підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а надана земельна ділянка поверненню.

В порушення вимог ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України ОСОБА_1 двічі скористався правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки і, як наслідок, незаконно одержав у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :01:001:5383, площею 0,56 га, яка підлягає поверненню.

При цьому, ОСОБА_1 не повідомив Заборолівську сільську раду про те, що вже раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, ОСОБА_1 визначив пріоритетність свого приватного інтересу над суспільним, зловживаючи своїм правом, порушив встановлену законом процедуру безоплатної приватизації землі.

Посилаючись на вищенаведене, просить визнати незаконним та скасувати рішення Заборолівської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність»; зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:5383, площею 0,56 га у власність територіальної громади Заборолівської сільської ради Луцького району Волинської області та стягнути судові витрати у справі.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у заяві та просила його задовольнити.

Представник відповідача Заборолівської сільської ради Луцького району подав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги прокуратури визнає повністю.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подав. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

За ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування. Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави.

Ст. 1 Земельного кодексу України передбачено, що земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами, сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до ч.1 ст.10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Як передбачено ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", одним із принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає із змісту позовних вимог, спір зачіпає інтереси держави, яка згідно п. 3 ч. І ст. 131-1 Конституції України покладає на прокуратуру повноваження з представництва її інтересів в суді, з метою представництва інтересів громадянина, або держави в суді, згідно з ч.4 ст. 56 ЦПК України, прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

У ч. 5 ст. 16 цього Закону зазначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Заборолівська сільська рада є органом місцевого самоврядування, що здійснює відповідно до закону, від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, землями в межах села.

Як слідує із змісту ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема, на землю. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють орган державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як випливає з положень статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Порядок отримання громадянами у власність земельних ділянок врегульовано нормами статей 116,118,121 Земельного кодексу України .

Разом з тим, законодавством встановлені певні обмеження у правах набуття права власності на земельні ділянки, а саме: згідно з ч. 4ст. 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Визначений статтею 118 Земельного кодексу України порядок передачі земельної ділянки у власність застосовується при умові дотримання вимог ст. ст.116,121 Земельного кодексу України .

Судом з`ясовано, що рішенням Заборольської сільської ради від 25.03.2011р. № 5/61 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_1 загальною площею 0,85 га (0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,6 га - для ведення особистого селянського господарства), які знаходяться в с. Забороль Заборольської сільської ради та передано їх у власність останнього (а.с. 17).

Крім цього, рішенням Заборолівської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 затверджено проект землеустрою та вдруге безоплатно передано ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:001:5383, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності №130387279 від 10.07.2018 р. (а.с. 18-19).

Таким чином, ОСОБА_1 безоплатно отримав дві земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено в судовому засіданні, рішення Заборолівської сільської ради від 09.10.2015р. № 49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення селянського господарства в с. Забороль Луцького району Волинської області з кадастровим номером :01:001:5383, прийнято з порушеннями вимог земельного законодавства, у зв`язку із чим, це рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню, а надана земельна ділянка поверненню з наступних підстав.

Відповідно до п. «в» ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з п. «б» ч. 1ст. 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства у розмірі не більше 2,0 га.

Ч. 4 ст. 116 Земельного кодексу України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 га, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених ст. 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

Як слідує зі змісту ст. ст.116, 121 Земельного кодексу України одноразовість отримання земельної ділянки у власність означає, що особа, яка скористалась своїм правом і отримала у власність земельну ділянку, меншу від граничної площі, передбаченої ст. 121 Земельного кодексу України, не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки цього ж цільового призначення вдруге.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 не повідомив Заборолівську сільську раду про те, що раніше скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, чим порушив встановлений законом порядок безоплатної приватизації землі, а тому рішення Заборолівської сільської ради від 09.10.2015 №49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», особи, яка таке право вже використала слід визнати незаконним, та повернути земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:5383, площею 0,56 га у власність територіальної громади Заборолівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Статтею152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень, органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом способів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Разом з тим, згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

А тому з відповідача ОСОБА_1 на користь прокуратури Волинської області слід стягнути судові витрати в сумі 4802,50грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 81, 175, 184, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 81, 116, 118, 121, 152 ЗК України, ст. 1212 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Заборолівської сільської ради від 09.10.2015 №49/70 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки у власність», на підставі якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 0,56 га для ведення особистого селянського господарства в с. Забороль Луцького району Волинської області з кадастровим номером :01:001:5383.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:5383, площею 0,56 га у власність територіальної громади Забооролівської сільської ради Луцького району Волинської області.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь прокуратури Волинської області судовий збір в сумі 4802 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп., зарахувавши його на р/р НОМЕР_3 у Державній казначейській службі України, МФО 820172, код 02909915.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05.06.2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк