Справа № 212/2980/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Бесараб О.В., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Мельниченко І ОСОБА_2 В, розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ДЕРЖАВНИЙ НОТАРІУС ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ОСОБА_4 , ПЕРША КРИВОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

04 травня 2020 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про звільнення майна з під арешту, уточнивши свої позовні вимоги 01 червня 2020 року в якій просила скасувати арешт всього нерухомого майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.09.2006 року за № 3781508 реєстратором ПЕРШОЮ КРИВОРІЗЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ на підставі постанови без номера від 18.02.2003 року старшого слідчого ПРОКУРАТУРИ КРИВОГО РОГУ Лисаченко С.Л. . Мотивуючи свою заяву тим, що згідно договору дарування від 28.12.2004 року, посвідченого державним нотаріусом ПЕРШОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Уколовою Н.М. однокімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить її чоловікові ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Вона є єдиною спадкоємицею спадкового майна чоловіка так як діти відмовилася від спадщини. Звернувшись 19.11.2019 року до ДЕРЖАВНИЙ НОТАРІУС ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом постановою нотаріуса від 19.11.2019 року у зв`язку з арештом усього майна ОСОБА_5 . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на все нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт 25.09.2006 року за № 3781508 реєстратором ПЕРШОЮ КРИВОРІЗЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ на підставі постанови без номера від 18.02.2003 року старшого слідчого ПРОКУРАТУРИ КРИВОГО РОГУ Лисаченко С.Л. . Однак, на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2019 року кримінальна справа, яка порушена у відношенні ОСОБА_5 була закрита та матеріали виділені для додаткової перевірки. Подавши заяву про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка в шестимісячний строк, у відповідності до вимог ст.. 1269 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину і на законній підставі має право володіти і користуватися всім майном померлого чоловіка в тому числі і квартирою, але накладення арешту на майно померло чоловіка створює їй перешкоди в оформлені права власності, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом свої прав.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 травня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2020 року уточнену позовну заяву було прийнято до розгляду та залучено вищевказану третю особу.

Відповідач скористався своїм правом надання відзиву, подавши його через канцелярію суду 19 травня 2020 року. В відзиві на позовну заяву зазначають, що не погоджуються із позовними вимогами, вважають їх необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Кримінальну справу, у межах якої на майно ОСОБА_5 накладено арешт, закрито на стадії досудового слідства і до суду для розгляду по суті вищевказану справу скеровано не було.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 червня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав зазначених в позові.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, після їх уточнення. Рішення просила прийняти згідно норм чинного законодавства України.

Представник ПЕРШОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про день, час та місце судового засідання, будь-яких пояснень, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від них не надходило.

ДЕРЖАВНИЙ НОТАРІУС ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Ричок Руслана Миколаївна в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце судового засідання, будь-яких пояснень, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду від них не надходило.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_5 , що підтверджується договором дарування від 28.12.2004 року, посвідченого державним нотаріусом ПЕРШОЇ КРИВОРІЗЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ Уколовою Н.М. , зареєстровано у реєстрі № 1-6361. ( а.с. 6).

Відповідно до Витягу № 6440382 від 08.02.2005 року про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «КРИВОРІЗЬКЕ БЮРО ТЕХНІЧНОЇ ІНВЕНТАРИЗАЦІЇ» власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 (а.с.7).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 28.11.2017 року (а.с. 8).

Постановою старшого слідчого прокуратури міста Кривого Рогу ОСОБА_7 Л. накладено арешт на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 58029360 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України (а.с 10).

Відповідно до інформаційної довідки № 205170858 від 24.03.2020 року з ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ РЕЧОВИХ ПРАВ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО ТА РЕЄСТРУ ПРАВ ВЛАСНОСТІ НА НЕРУХОМЕ МАЙНО, ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ ІПОТЕК, ЄДИНОГО РЕЄСТРУ ЗАБОРОН ВІДЧУЖЕННЯ ОБ`ЄКТІВ НЕРУХОМОГО МАЙНА ЩОДО СУБ`ЄКТІВ, 25 вересня 2006 року було зареєстровано обтяження № 3781508, вид обтяження: арешт нерухомого майна, підстава обтяження: постанова б/н 18.02.2003 слідчий прокуратури Лисаченко С.Л., Реєстратором відповідного запису про обтяження є Перша Криворізька Державна Нотаріальна контора ( а.с. 11).

На підставі постанови ДЕРЖАВНОГО НОТАРІУСУ ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ОСОБА_4 19.11.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з арештом вього майна спадкодавця громадянина ОСОБА_5 ( а. с. 9).

З матеріалів спадкової справи, наданої ОДИНАДЦЯТОЮ КИЇВСЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ на виконання ухвали суду, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 зверталася дружина померлого ОСОБА_3 . Діти померлого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовилися від прийняття спадщини, подавши до ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРОИ відповідні заяви про відмову в прийнятті спадщини ( а.с. 35-62; 80-119).

18 листопада 2019 року адвокат Ксенчук Д.М., який діяв в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотання про скасування арешту майна, яке належало померлому ОСОБА_5 , однак ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.11.2019 року вищевказане клопотання залишено без задоволення (а .с. 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 41 Конституції України визначено: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Приписами ч.1 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема, нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Арешт на майно померлого ОСОБА_5 було накладено під час дії КПК України 1960 року за процедурою, встановленою цим нормативно-правовим актом.

Зокрема, статтею 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно позивача, було передбачено, що арешт майна міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення.

В судовому засіданні сторонами не оспорювалась обставина, що кримінальна справа № 58029359, яка порушена була відносно ОСОБА_5 в подальшому була закрита.

Згідно зі статтею 174 нині чинного КПК України як підозрюваний, обвинувачений, їх захисник або законний представник, так і інший власник або володілець майна вправі звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в тому числі на тій підставі, що в подальшому застосуванні відповідного заходу відпала потреба.

Проте слідчий суддя, як і прокурор, наділений повноваженнями приймати рішення про припинення цього заходу виключно під час досудового розслідування, розпочатого шляхом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, встановленому чинним КПК України. Процедури вирішення означених питань за межами кримінального провадження до набрання чинності цим Кодексом, КПК України не передбачає.

Водночас прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Суд кримінальної юрисдикції компетентний розглядати цивільний позов лише разом з кримінальною справою, яка надійшла до суду з обвинувальним висновком, і лише у разі, якщо його заявляє особа, котра зазнала матеріальної шкоди від злочину і пред`являє вимогу про її відшкодування до обвинуваченого або до осіб, які несуть матеріальну відповідальність за його дії (частина перша статті 28 КПК України 1960 року).

Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом України у постанові від 15 травня 2013 року у справі № 6-26цс13 та Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19), від 15 травня 2019 року у справі № 372/2904/17-ц (провадження № 14-496цс18), від 21 серпня 2019 року у справі № 911/1247/18 (провадження № 12-99гс19) і підстав для відступлення від неї Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2019 року (справа № 643/3614/17) не вбачає.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції.

Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може буті позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законної або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в ц право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні буті забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 4: Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту прав; власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивачки в оформленні спадкових прав після померлого чоловіка, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися майном, яке належить їй на законних підставах на власний розсуд, а тому право позивачки підлягає судовому захисту у заявлений нею спосіб шляхом зняття арешту з майна померлого ОСОБА_5 ..

Керуючись положеннями ст. ст. 3, 4-7,1-13,17- 18,109,131,137, 141, 211, 223, 263-265, 268, 352,354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ПРОКУРАТУРИ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ, треті особи, що не заявляють самостійних вимог ДЕРЖАВНИЙ НОТАРІУС ОДИНАДЦЯТОЇ КИЇВСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ НОТАРІАЛЬНОЇ КОНТОРИ ОСОБА_4 , ПЕРША КРИВОРІЗЬКА ДЕРЖАВНА НОТАРІАЛЬНА КОНТОРА ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт всього нерухомого майна ОСОБА_5 , в тому числі квартири АДРЕСА_1 , зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 25.09.2006 року за № 3781508 реєстратором ПЕРШОЮ КРИВОРІЗЬКОЮ ДЕРЖАВНОЮ НОТАРІАЛЬНОЮ КОНТОРОЮ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ на підставі постанови без номера від 18.02.2003 року старшого слідчого ПРОКУРАТУРИ КРИВОГО РОГУ Лисаченко С.Л. .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено та підписано 17 червня 2020 року.

Суддя: І. Б. Чайкін