ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/32/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Трусової Т.О., присяжних присяжних Кулик Ю.М., Ободовський В.Б.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявниця - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - орган опіки та піклування Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації,

представник заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявниця) звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її матері ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту - ОСОБА_3 , заявниця), встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

На обґрунтування заяви вказала, що внаслідок психічного захворювання її мати поводить себе неадекватно, самостійно себе не обслуговує, дезорієнтована у просторі і в часі, не впізнає рідних та дуже погано розмовляє. Мати перебуває на обліку у лікаря-психіатра де проходила стаціонарне лікування і через свою хворобу не розуміє значення своїх дій, не може керувати ними та потребує постійного стороннього догляду і опіки.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримала, просила її задовольнити.

З урахуванням психічного стану ОСОБА_3 суд вважав за можливе розглянути справу без її виклику в судове засідання.

Орган опіки та піклування вніс подання про призначення заявниці опікуном її матері. Представник органу опіки та піклування подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши заявницю та дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до пояснень заявниці та згідно з даними висновку судово-психіатричного експерта (№ 196 від 31.03.2020) психічний стан ОСОБА_3 змінився приблизно у 2012 році. Зокрема, погіршилась пам`ять, почала заявляти, що в неї крадуть речі, а потім підкидають їй назад, світять фонарями-фарами у вікна, щоб пограбувати квартиру, виносять з квартири речі.

Під час експертизи ОСОБА_3 до кімнати, де очікують експерти, заходить вкрай повільно, притримується донькою, зовні в одязі охайна. На запитання не відповідає, недоречно посміхається. Не виконує найпростіші інструкції, а саме: підняти праву руку, назвати предмет побуту на столі експертів, тощо. Настрій невизначений, з відтінком благодушного. Емоційні прояви збіднілі, часом слабодуха, тяжко "охає", легко відволікається, астенізується, втомлюється.

З приводу хронічного психічного захворювання ОСОБА_3 перебуває на обліку в Київській міській психоневрологічній лікарні № 2, де також проходила стаціонарне лікування.

За результатами проведеної судово-психіатричної експертизи встановлено, що ОСОБА_3 страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді судинної деменції ( згідно з МКХ-10: F01) і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Отже, зважаючи на наявність у ОСОБА_3 хронічного стійкого психічного розладу, який повністю позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання її недієздатною.

За приписами статтей 58, 60 ЦК України у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Обставин, які перешкоджають заявниці виконувати обов`язки опікуна над матір`ю, судом не встановлено, а отже подання органу опіки та піклування суд визнає обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 13, 259, 263, 264, 265, 268, 293, 299, 300 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити її опікуном доньку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_3 недієздатною становить два роки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Головуючий:

Присяжні: