Р І Ш Е Н Н Я
Провадження № 2/521/264/20
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Дробот В.В.,
Учасники справи:
Позивач Акціонерне товариство «УкрСиббанк»
Представник позивача ОСОБА_1
Представник відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
АТ «УкрСиббанк» надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, щодо вимог кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) перебіг позовної давності починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Тобто, у зв`язку з порушенням графіку платежів за кредитним договором, умови якого передбачають дострокове повернення споживачем коштів в разі прострочення зобов`язання, термін повернення кредиту змінюється, і саме з цього моменту починається відлік строків позовної давності. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Згідно п. п. 1.2.1, 1.2.2 договору сторони погодили термін повернення заборгованості до 27 квітня 2027 року, а також строки виконання зобов`язань зі щомісячним погашенням платежів, встановлені графіком погашення кредиту, останній з яких у визначеній сумі підлягав виконанню в строк до 27 квітня 2027 року. Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі договору.
Згідно п. 1.3 договору сторони погодили плату за кредит у вигляді сплати процентів та комісії. Нарахування процентів здійснюється щомісяця в останній робочий день поточного місяця (п. 1.3.3.). Термін сплати процентів встановлено з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти (п. 1.3.4.). Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Умовами укладеного договору встановлено обов`язок позичальника у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення заборгованості, (п. 1.2.2). Оскільки умовами договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Оскільки договором передбачено щомісячні платежі, що складаються з кредиту, відсотків, винагороди, комісії, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.
Таким чином, ураховуючи, що за умовами наведеного договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, - то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов`язань. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Оскільки умовами кредитного договору (графіком погашення кредиту) встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання нього обов`язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальниками кожного із цих зобов`язань».
В порушення вимог процесуального закону, сума боргу за кредитним договором, заявлена позивачем до стягнення, не доведена належними та допустимими доказами, позивачем не зазначено період, за який утворилась заборгованість, яку має намір стягнути позивач, а також не надано формулу розрахунку боргу. З метою виконання процесуального обов`язку щодо подання належних та допустимих доказів, з метою з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, на заяву адвоката відповідача ОСОБА_5 у справі було проведено судову економічну експертизу, проведення експертизи було доручено судовому експерту з економічних питань ОСОБА_6 Денису Олександровичу (свідоцтво за № 1250 від 09 червня 2008 року).
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі. З результатами судової експертизи ознайомлений, заперечень проти висновку експерта не надав, клопотань про призначення додаткової або повторної експертизи не надавав.
ОСОБА_2 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та представника відповідача, прийняти до уваги висновок експерта та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.
За користування кредитними коштами перший місяць установленого терміну відповідач зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 11,8% річних. По закінченню цього терміну та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до п.9.2 цього договору та може бути збільшена (п. 1.3 , п. 9.2 кредитного договору ).
Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальник), за період з моменту фактичного надання коштів до повернення останнім коштів у власність банку, та сплачуються у порядку, встановленому договором, (п. 1.3.3. кредитного договору).
Згідно з п. 1.4. додаткової угоди №2 до кредитного договору у випадку порушення термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань відповідач сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості, розрахованої за кожен день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.
Всупереч умов Кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту, процентам, комісії, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання.
24 березня 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №455-707 ДОУ 1 Н від 27 квітня 2006 року - задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного І
Відповідно до висновку експертного дослідження №174 судової економічної експертизи від 05 листопада 2019 року, вбачається, що перед експертом були поставлені такі питання.
У зв`язку з чим, не надається документально підтвердити або спростувати визначену сума ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №455-707 ДОУ 1 Н від 27 квітня 2006 року пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 15 листопада 2017 року по 15 листопада 2018 року в сумі 102529,48 гривень та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 15 листопада 2018 року по 15 листопада 2018 року в сумі 189444,65 гривень у відповідності до положень частини 1, 3 статті 549, статті 547, статті 252, 256, п. 1 ч. 2 ст. 258, 257, 261, п. 2 до ст. 1054, ст. 1046, 1047, 10-48 ЦК України.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.
Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.
У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ч. ч. 6 9 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату послуг експерта, спеціаліста, перекладача, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.
Стороною відповідача не заявлялося клопотання про зменшення витрат на проведення експертизи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 16, 525, 526, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 13, 133, 139, 141, 263, 265, 267, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Процесуальні строки обчислювати відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»).
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Рішення суду у повному обсязі складено 19 червня 2020 року.

Головуючий Гуревський В.К.