Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 Справа №607/41/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

представника позивача Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя Королюк Людмили Семенівни ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надання додаткової послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя пред`явив до суду позов до відповідача ОСОБА_1 , у якому, з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4152, 48 гривні за надані додаткові послуги за період: з 01 грудня 2012 року по 31 серпня 2018 року включно , та з 01 березня 2015 року по 31 травня 2016 року включно, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , банк ДКСМУ м. Київ, МФО 820172, ).

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що ОСОБА_1 є мешканкою блоку гуртожитку, що знаходиться на балансі університету і наданий коледжу у тимчасове користування згідно з Договором про надання послуг від 01.11.2012 року, а університет є балансоутримувачем тієї площі. Університет нараховував особам, які проживають в гуртожитку і не перебувають з Університетом в трудових відносинах, оплату за проживання в гуртожитку, яка в платіжних вимогах йменувалась як «додаткова послуга» - виходячи з терміну, який використано в п. 27 Постанови Кабінету Міністрів № 896 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги від 01.06.2011 року. Вказане поняття «додаткові послуги» охоплює послуги, які надаються у студентських гуртожитках для проживання осіб, які працюють в інших установах установах і визначається понад розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і житлово-комунальні послуги. Таке нарахування не суперечить чинному Положенню про гуртожитки. Згідно договору про надання Послуг від 01 листопада 2020 року, укладеного між Тернопільським національним технічним університетом ім. І. Пулюя та Технічним коледжем ТНТУ ім. Пулюя коледж зобов`язаний використовувати передані у тимчасове користування приміщення відповідно до їх призначення та до 28 числа поточного місяця вносити плату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, теплопостачання, що надаються згідно займаних площ та кількості мешканців, а також витрати на послуги з утримання будівлі згідно представлених Виконавцем рахунків та витрати на додаткові послуги, згідно калькуляції виставленої Виконавцем. ОСОБА_1 займає кімнати 7-8 у блоці 16 вказаного гуртожитку. Коледж виставляє до оплати мешканцям гуртожитку навчального закладу, відшкодовані (сплачені) ним кошти університету за надані мешканцям житлово-комунальні послуги, а також витрати на додаткові послуги згідно калькуляції виставленої Виконавцем. Згідно розрахунку заборгованості за період із 01 грудня 2012 року по 31 серпня 2018 року включно , та з 01 березня 2015 року по 31 травня 2016 року включно у ОСОБА_1 наявна заборгованість за надані додаткові послуги у розмірі 4152, 48 гривень. З цих підстав просять позов задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшли до суду заперечення проти позову, згідно яких вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки вважає, що викладені у позову обставини є безпідставними та необґрунтованими. Вказує, що нарахування додаткових послуг є незаконним, а також вона не зверталась до університету з проханням про надання їй додаткових послуг, жодного договору про надання таких послуг вона з університетом не укладала. Також вказує, що на даний час, існує рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, ухвалене у цивільній справі №607/6310/15-ц та №607/6324/15-ц, які набрали законної сили та предметом розгляду яких були вимоги про стягнення із неї заборгованості за послуги користування гуртожитком, а тому вважає, що відсутні підстави для розгляду зазначеної цивільної справи.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 травня 2017 року зупинено провадження у вказаній цивільній справі до вирішення Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення від 18 жовтня 2016 року колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя про визнання нарахування додаткових витрат безпідставними, зобов"язання і вчинити дії на списання заборгованості, зобов"язання виконувати належним чином договірні зобов"язання та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 грудня 2017 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 лютого 2018 року за клопотанням представника позивача зупинено провадження у вказаній цивільній справі зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №607/4/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя, Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя про визнання нарахування додаткових витрат безпідставними, зобов`язання і вчинити дії на списання заборгованості, зобов`язання виконувати належним чином договірні зобов`язання та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 січня 2020 року провадження у справі відновлено.

Представник позивача Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя Королюк Л.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, не повідомивши про причини неявки .

Судом установлено:

ОСОБА_1 поселена в гуртожиток що знаходиться по АДРЕСА_1 в 1991 році як молодий спеціаліст обласного управління освіти і на час розгляду справи проживає з малолітнім сином в кімнатах 7-8 блоку 16 студентського гуртожитку АДРЕСА_2 .

В 2003 році на дане приміщення оформлено право власності. До вказаної дати, вказане приміщення використовувалось освітніми закладами міста Тернополя як гуртожиток. З 2003 року вказана будівля гуртожитку розміром 7972.1 кв.метри є власністю держави в особі Верховної Ради України та перебуває у повному господарському віданні Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя.

У приміщенні, як на дату оформлення права власності, так і на дату передачі його Університету, проживало 5 сімей, дорослі члени яких не перебували в трудових відносинах з Університетом, і не підлягали виселенню без надання іншого приміщення, в тому числі і сім`я ОСОБА_1 .

Згідно Наказу Тернопільського національного технічного університету ім. І.Пулюя від 16.05.2007 р. №227-01, з метою покращення забезпечення студентів ТДТУ та Технічного коледжу ТДТУ місцям для проживання гуртожитку АДРЕСА_3 та раціонального використання житлового фонду Університету та Технічного коледжу ТДТУ, наказано передати на баланс Технічному коледжу ТДТУ з 01 червня 2007 року частину студентського гуртожитку АДРЕСА_3 .

Як убачається із акту прийому-передачі матеріальних цінностей, складеного комісією у складі представників ТДТУ ім. І. Пулю та Тернопільського технічного коледжу, затвердженого 04.06.2007р. ректором ТДТУ ім. І.Пулюя та директором Технічного коледжу ТДТУ ім. І.Пулюя, ТДТУ ім. І.Пулюя передав з балансу, а Технічний коледж прийняв на баланс частину гуртожитку по АДРЕСА_1 , згідно Наказу ТДТУ №227-01 від 16.05.2007 року.

Вказані обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року.

В 2012 році, згідно договору про надання послуг, Університет передав Коледжу в користування спеціально обладнані приміщення загальною площею 193,34 кв.м. (в.т.ч. житлова площа - 111,8кв. м та 81,54 кв.м - площа місць спільного користування) для тимчасового проживання осіб, які визначені Університетом в додатку №1 до вказаного договору- це п`ять сімей, які поселені в гуртожиток до 2003 року.

Відповідно до додатку до зазначеного договору, предметом вказаного договору є кімнати 7-8 блоку 16, жилою площею 29,7 кв.м., які займає позивачка.

З матеріалів справи, зокрема угод про зміну істотних умов договору, вбачається, що на протязі 2012-2015 років сторонами вказаного договору змінювались в додатку лише розміри місць спільного використання в блоці 16, які повинна була оплачувати позивачка. Так, в 2012 році така площа становила 24,89 кв.м., а в 2013 році - 15,44 кв.м., згідно угоди про зміну істотних умов договору від 26.02.2013 року (а.с. 15-17).

Згідно пункту 2.4.2 Договору про надання послуг від 01 листопада 2012 року передбачено, що замовник - Коледж зобов`язаний використовувати передані у тимчасове користування приміщення відповідно до їх призначення та до 28 числа поточного місяця вносити плату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, теплопостачання, що надаються згідно займаних площ та кількості мешканців, вказаних замовником у Додатку №1 до цього Договору, а також витрати на послуги з утримання будівлі згідно представлених виконавцем рахунків та витрати на додаткові послуги згідно калькуляції, встановленої виконавцем - Університетом.

Таким чином, Коледж перераховує кошти Університету, а мешканці, котрі проживають на площах, зазначених у Договорі, перераховують Коледжу.

Судом установлено, що бухгалтерією Тернопільського НТУ ім. І.Пулюя здійснюється нарахування сум, призначених до оплати ОСОБА_1 за наданні послуги з водопостачання та водовідведення, електропостачання, теплопостачання, що надаються згідно займаної площі та кількості мешканців, а також вартість додаткових послуги згідно калькуляції, встановленої Університетом. Технічний коледж лише виставляє до оплати ОСОБА_1 відшкодовані ним кошти Університету, за отриманні ОСОБА_1 житлово-комунальні послуги і вартість наданих додаткових послуг, та в подальшому виставляє рахунки ОСОБА_1 для їх оплати.

Договір про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі з ОСОБА_1 не був укладений.

Університет нараховував особам, які проживають в гуртожитку і не перебувають з Університетом в трудових відносинах, оплату за проживання в гуртожитку, яка в платіжних документах зазначалася як додаткова послуга- виходячи з терміну, який використано в п. 27 Постанови Кабінету Міністрів № 896 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 року.

Вказане нарахування проводилось Університетом, починаючи з 01.12.2012 року, дати набрання чинності доповнення, яке внесено 07.11.2012 року Кабінетом Міністрів України Постановою № 1056 до Переліку платних послуг, які можуть надаватись навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності (надалі Переліку платних послуг). Дане доповнення розширило перелік осіб, яким навчальні заклади мали право надавати житлово-комунальні послуги.

В основу вартості додаткових послуг, які встановлені для гуртожитку АДРЕСА_2 покладена заробітна плата працівників, які задіяні в його діяльності, а саме директор студмістечка, інспектор студмістечка, паспортист, завідувач гуртожитком, слюсар-сантехнік, слюсар-електрик, охоронець. При цьому, з перелічених до складу вартості додаткових послуг, що нараховувались для позивача включені лише послуги: завідувача гуртожитком, слюсара-сантехніка, слюсара-електрика, охоронця; вартість послуг директора студмістечка, інспектора студмістечка та паспортиста, поряд з іншими включена лише в оплату вартості додаткових послуг для студентів і позивача в даній справі не стосуються.

Дані обставини встановлені рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року.

Вказані послуги охоплюються поняттям «додаткові послуги» і не є платою за користування приміщеннями культурно-побутового призначення, обладнанням, інвентарем гуртожитку.

Конкретний розмір плати за проживання в гуртожитку встановлюється керівництвом вищого навчального закладу.

Для визначення вартості проживання в гуртожитку складають калькуляцію, де витрати на утримання гуртожитку і прилеглої території обчислюють з урахуванням вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560.

Судом встановлено, що Університет нараховував особам, які проживають в гуртожитку і не перебувають з Університетом в трудових відносинах, оплату за проживання в гуртожитку, яка в платіжних документах зазначалася як "додаткова послуга"- виходячи з терміну, який використано в п.27 Постанови Кабінету Міністрів №896 "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 року, оскільки особи, які проживали в гуртожитку, в тому числі і ОСОБА_1 не бажали оформляти договірні відносини.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року позов Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя заборгованість за проживання в гуртожитку у розмірі 5541, 71 гривень.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя про визнання нарахування додаткових витрат безпідставними та необґрунтованими за період з 01 грудня 2012 року по 31 травня 2016 року та стягнення моральної шкоди.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2019 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Тернопільського технічного університету ім. І. Пулюя про здійснення перерахунку вартості додаткових послуг скасовано та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тернопільського національного технічного університету ім. І. Пулюя задоволено частково та постановлено зобов`язано Тернопільський національний технічний університет ім.І.Пулюя здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_1 за нараховані додаткові послуги, виключивши з загальної їх вартості 4 515 гривень 24 копійки, нарахованих за період з 01.09.2013 року до 28.02.2015 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за період з 01 грудня 2012 року по 31 серпня 2018 року включно , та з 01 березня 2015 року по 31 травня 2016 року включно у ОСОБА_1 наявна заборгованість за надані додаткові послуги у розмірі 4152, 48 гривні.

Правовідносини, які виникають між мешканцем гуртожитку і його власником (володільцем), є договірними і відносяться до правовідносин з договору найму жилого приміщення у поєднанні з договором про надання послуг з обслуговування приміщення та його утримання (комунальних послуг).

Відповідно до вимог ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 903 ЦК України - якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 18 Примірного положення про гуртожитки № 208 від 03.06.1986 року громадяни, які проживають у гуртожитку, зобов`язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею і за комунальні послуги відповідно до п. 38 цього Положення.

Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується (п. 38 Примірного положення).

Крім цього, згідно з п. 6 постанови КМУ від 25 грудня 1996 року № 1548 «Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)», Міністерство освіти і науки України, Міністерство охорони здоров`я України, інші міністерства і центральні органи виконавчої влади, до сфери яких належать навчально-виховні заклади, за погодженням з Мінфіном встановлюють граничний розмір плати за проживання в студентських гуртожитках.

У відповідності до п. 2 Наказу № 284/423/173 від 28.03.2011 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.04.2011 року за № 520/19258 Про встановлення граничного розміру плати за проживання в студентських гуртожитках вищих навчальних закладів державної та комунальної форм власності конкретний розмір плати за проживання в гуртожитках встановлюється керівником вищого навчального закладу за погодженням з профспілковим комітетом студентів і розраховується відповідно до Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України, міністерства економіки України, Міністерства фінансів України від 23.07.2010 № 736/902/758, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.2010 року за № 1196/18491, виходячи з нормативу житлової площі на кожного мешканця, встановленого згідно з проектною документацією при будівництві гуртожитку та розрахункового коефіцієнта загальної площі, що припадає на кожного мешканці гуртожитку.

Для визначення вартості проживання в гуртожитку складають калькуляцію, де витрати на утримання гуртожитку і прилеглої території обчислюють з урахуванням вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560.

У разі якщо строк дії договору закінчився, а особа, заселена в гуртожиток на підставі такого договору, продовжує користуватися майном і отримувати послуги, на неї покладається обов`язок сплачувати за такі послуги в розмірах, у строки та в порядку, що були визначені договором, строк якого закінчився.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

За ст. 13 Закону України Про житлово-комунальні послуги житлово-комунальні послуги залежно від функціонального призначення поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Плата за житлово-комунальні послуги нараховується відповідно до умов договору в порядку визначеному Кабінетом Міністрів (ст. 12 ЗУ Про житлово-комунальні послуги).

Постановою Кабінету Міністрів України № 796 від 27.08.2010 року затверджено Перелік платних послуг, які можуть надаватись навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності, у сфері житлово-комунальних послуг: 1) надання спеціально облаштованих будинків і приміщень, що перебувають на балансі навчальних закладів, для тимчасового проживання; 2) надання під час канікул вільних спеціально облаштованих приміщень гуртожитків для тимчасового проживання; 3) надання спеціально облаштованих приміщень гуртожитків навчальних закладів для проживання: осіб, які навчаються або працюють у відповідному навчальному закладі; абітурієнтів відповідного навчального закладу під час вступних іспитів осіб, які направлені у відрядження до таких навчальних закладів; 4) надання громадянам, які користуються послугами, зазначеними у підпунктах 1-3 цього пункту, комунальних послуг, послуг з експлуатації та господарського обслуговування будинків і приміщень; 5) заміна сантехнічних виробів, газового, електротехнічного та іншого обладнання: у разі пошкодження або знищення з вини користувачів; на вимогу громадян, які користуються послугами, зазначеними у підпунктах 1-3 цього пункту, у встановленні: поліпшеного обладнання; нового обладнання до закінчення строку експлуатації встановленого обладнання, визначеного технічними нормативами; 6) надання комунальних послуг користувачам приміщень та будівель, що не перебувають на балансі навчальних закладів; 7) надання на вимогу осіб, які проживають у спеціально облаштованих будинках і приміщеннях, що перебувають на балансі навчальних закладів, додаткових послуг, крім тих, що визначені підпунктом 5 цього пункту.

Постановою Кабінету Міністрів України № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги від 01.06.2011 року затверджено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Цей Порядок визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги (далі - виконавці), суб`єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями (далі - субпідрядники), органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках).

Пунктом 2 зазначеного Порядку визначено, що Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг). Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.

Пунктом 27 Порядку встановлено, що вартість додаткових послуг, що не пов`язані з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій і надаються у гуртожитках для проживання сімей, визначається понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених відповідними надавачами послуг з наймачами та (або) власниками житлових приміщень у гуртожитках.

Поняття "додаткові послуги" охоплює послуги які надаються у студентських гуртожитках для проживання осіб, які працюють в інших установах і визначається понад розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і житлово-комунальні послуги.

Наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України № 736/902/758 від 23.07.2010 року затверджено Порядок надання інших платних послуг державними та комунальними навчальними закладами, пунктом 1.2 якого встановлено, що при наданні платних послуг, що не належать безпосередньо до сфери освітньої діяльності, застосовуються нормативно-правові акти, які регулюють надання послуг у відповідній сфері діяльності.

Відповідно до пункту 1.6. Наказу, платні послуги, визначені цим Порядком, надаються на підставі: письмової заяви - для фізичної особи, що складається в довільній формі; договору (контракту) - для фізичної або юридичної особи; за фактом оплати надання платної послуги у порядку, визначеному законодавством.

У п.п. 2.1, 2.2 розділу ІІ цього Порядку зазначено, що вартість платної послуги здійснюється на базі економічно обґрунтованих витрат, пов`язаних з її наданням. Складовими витрат є: витрати на оплату праці працівників, нарахування на оплату праці відповідно до законодавства, безпосередні витрати та оплата послуг інших організацій, капітальні витрати; індексація заробітної плати, інші витрати відповідно до чинного законодавства.

До витрат на оплату праці працівників, які залучені до надання платної послуги, враховуються розміри посадових окладів, ставок заробітної плати (у тому числі погодинної оплати), підвищення, доплати, надбавки та інші виплати обов`язкового характеру, визначені відповідними нормативно-правовими актами.

Відтак, включені в додаткові послуги для жильців гуртожитку, в тому числі і для ОСОБА_1 витрати є фактичними і обґрунтованими; мають пряме, однакове відношення до всіх мешканців гуртожитку; розрахунок вартості додаткових послуг для мешканців гуртожитку АДРЕСА_4 3 складений Університетом на основі «Порядку надання інших платних послуг державними та комунальними закладами», затвердженого Наказом Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України № 736/902/758 від 23.07.2010 року «Про затвердження порядків надання платних послуг державними та комунальними навчальними закладами».

Університет нарахував особам, які проживають в гуртожитку і не перебувають з Університетом в трудових відносинах, оплату за проживання в гуртожитку, яка в платіжних вимогах іменувалась як «додаткова послуга» - виходячи з терміну, який використано в п.27 Постанови Кабінету Міністрів № 869 Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги від 01.06.2011 року. Вказане поняття «додаткові послуги» охоплює послуги, які надаються у студентських гуртожитках для проживання осіб, які працюють в інших установах і визначається понад розмір плати за утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій і житлово-комунальні послуги. Вказане нарахування не суперечить Положенню про гуртожитки, затвердженому наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 84 від 27.04.2015р., оскільки відповідно до п.7 цього Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку.

Враховуючи, що укласти договори на право користування житловою площею в гуртожитку, на оплату комунальних послуг та на утримання послуг з утримання будинку позивач ОСОБА_1 не бажає, тому нарахування плати проводиться по факту її проживання та користування послугами, які надаються і іншим мешканцям блоку АДРЕСА_5 гуртожитку АДРЕСА_3 .

Відсутність письмової форми договору між позивачем та відповідачем не є підставою для звільнення від оплати наданих послуг з утримання житлового приміщення в гуртожитку, оскільки згідно зі ст.11 ЦПК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є надання послуг та їх отримання відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена в рішеннях ВССУ №212/4917/15-ц від 05.04.2017 року, №1238/8935/12 від 09.11.2016р., згідно з якими відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за надання додаткової послуги задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Тернопільського національного технічного університету ім. Івана Пулюя грошові кошти у розмірі 4152, 48 (чотири тисячі сто п`ятдесят дві) гривні 48 копійок за надані додаткові послуги за період: з 01 грудня 2012 року по 31 серпня 2018 року включно , та з 01 березня 2015 року по 31 травня 2016 року включно, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 , банк ДКСМУ м. Київ, МФО 820172, ).

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя в особі Тернопільського національного технічного університету ім. Івана Пулюя 1378 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 15 червня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: Тернопільський національний технічний університет імені Івана Пулюя, адреса місцезнаходження вул. Руська, 56, м. Тернопіль, 46001, ; Технічний коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя, адреса місцезнаходження вул. Генерала М. Тарнавського, 7, м. Тернопіль, 46024.

Відповідач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка