Справа № 686/5771/20
Провадження № 2/686/2704/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.

при секретарі Антосєві В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

28 лютого 2020 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 22 грудня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» (правонаступник ПАТ АБ «Укргазбанк») та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 1062006, за умовами п.1.1. якого Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 9 059,41 доларів США на строк з 22 грудня 2006 року по 21 грудня 2011 року, зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 12,5 % річних.

В 2010 році, у зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань ОСОБА_1 , позивач звернувся до Хмельницького міськрайонного суду за захистом своїх порушених майнових прав з позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

25 травня 2010 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області (суддя Марцинкевич В.А., справа № 2-4370/10) було ухвалено заочне рішення та позовні вимоги АБ «Укргазбанк» до відповідачів задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 1062006 від 22 грудня 2006 року, станом на 10.03.2010 року в сумі 8 738,52 дол. США та 43 грн. 19 коп. пені.

Відповідачем ОСОБА_1 рішення Хмельницького міськрайонного суду від 25.05.2010 року виконано не вчасно, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора про стягнення заборгованості не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє Кредитора права на отримання від боржника заборгованості та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Станом на 30 жовтня 2019 року, відповідач ОСОБА_1 має невиконанні зобов`язання за кредитним договором № 1062006 від 22 грудня 2006 року перед АБ «Укргазбанк» в розмірі 7 794,28 дол. США процентів за період з 11.03.2010 року по 30.10.2019 року та 427 309 грн. 13 коп. пені за період з 31.10.2016 року по 30.10.2019 року.

У зв`язку з наведеним, позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 1062006 від 22 грудня 2006 року, яка станом на 30.10.2019 року складає: заборгованості по процентах прострочених в сумі 7 794,28 доларів США, заборгованість по пені в сумі 427 309 грн. 13 коп. та понесені судові витрати в розмірі 9 345 грн. 80 коп.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

27 квітня 2020 року представник відповідачів ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, вказавши, що заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2010 року у справі № 2-4370/10, на яке посилається позивач, було скасовано ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року (справа № 686/22950/17, суддя Мороз В.О.). Насправді, за результатами розгляду зазначеної цивільної справи рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 05 березня 2018 року позов про стягнення з відповідачів заборгованість за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту в сумі 8738,52 доларів США, 43 грн. 19 коп. пені та по 415 грн. 00 коп. судових витрат з кожного. Відповідачі рішення суду від 05 березня 2018 року виконали в повному обсязі, сплативши позивачу 8770,00 доларів США.

Також представник відповідачів зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. У даному випадку, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, у 2010 році скористався своїм правом пред`явити вимогу щодо дострокового повернення усієї суми кредиту, а тому, вимоги позивача про стягнення заборгованості по процентах за користування кредитом, пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом та пені за прострочення погашення основної суми кредиту не мають правової підстави.

Також вказує, що будь-які грошові вимоги, які виникли більш ніж за три останніх роки до дня звернення до суду, тобто до 28 лютого 2017 року, задоволенню не підлягають у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, свою правову позицію з приводу позову висловив у відзиві, поданому до суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наданні докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 05 березня 2018 року у справі № 686/22950/17 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлені наступні обставини.

Між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 22 грудня 2006 року було укладено кредитний договір № 1062006, на підставі якого банк надав відповідачу кредит в сумі 9 059,41 доларів США терміном до 22 грудня 2011 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. 22 грудня 2006 року між ПАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір поруки згідно якого ОСОБА_2 виступила поручителем за виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором.

Як вбачається із виписки по рахунку, банк належно виконав свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, однак відповідач ОСОБА_1 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Станом на 10 березня 2010 року заборгованість відповідача - ОСОБА_1 перед Банком за кредитним договором складає: заборгованість по кредиту прострочена - 3 623,76 доларів США, заборгованість по кредиту строкова - 3 321,79 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 1792,97 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 29,30 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 13,89 грн., а всього: 8 738,52 доларів США та 43,19 гривень.

Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області від 05 березня 2018 року у справі № 686/22950/17 позов було задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по кредиту прострочена - 3 623,76 доларів США, заборгованість по кредиту строкова - 3 321,79 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 1 792,97 доларів США, а всього 8 738,52 доларів США (еквівалент 231 885 грн.), 43 грн. 19 коп. пені та по 415 грн. 00 коп. судових витрат з кожного; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1062006 від 22 грудня 2006 року звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки ВАЗ 21124, 2006 року випуску, кузов (шасі, рама) № НОМЕР_1 , чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Першим МРВ ДАІ УМВС України в Хмельницькій області та зареєстрованого 21.12.2006 року; в іншій частині відмовлено.

Вказане заочне рішення суду було повністю виконано ОСОБА_1 , а саме сплачено: 18.04.2018 року - 1 950,00 доларів США, 07.05.2018 року - 4 330,00 доларів США, 21.12.2018 року - 2 490,00 доларів США. Відповідно, усього було сплачено - 8 770,00 доларів США. Означені платежі здійснювалися саме на виконання рішення суду у справі № 686/22950/17, про що є відмітка у призначенні платежу, що підтверджується копіями квитанцій, які додаються.

Позивач стверджує, що ухвалення Хмельницьким міськрайонний судом заочного рішення від 25 травня 2010 року не припинило правовідносин банку та ОСОБА_1 як сторін кредитного договору. Цей аргумент позивача є обґрунтованим, оскільки в п. 1.1 укладеного між сторонами кредитного договору визначено термін дії договору - по 21 грудня 2011 року.

Однак суд бере до уваги, що, звертаючись в квітні 2010 року до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у справі № 2-4370/10, позивач посилався на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, тобто позовна заява у вказаній справі була вимогою кредитора до позичальника про дострокове повернення кредиту.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Отже, позивач скористався правом на заявлення вище вказаної вимоги 08.04.2010 року.

Позивач правомірно стверджує, що наявність рішення суду не звільняє відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє банк права на отримання від відповідача заборгованості та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Однак суд не погоджується з доводами позивача про те, що проценти за кредитним договором банк вправі нараховувати, а позичальник зобов`язаний сплачувати до моменту повного погашення кредиту, яке відповідач здійснив лише в травні 2018 року.

Перш за все, заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 травня 2010 року по справі № 2-4370/10 було скасоване ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12 грудня 2017 року (справа № 686/22950/17, суддя Мороз В.О.), та у вказаній справі було ухвалено остаточне рішення суду 05 березня 2018 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2018 року.

Відповідач дійсно виконував зазначене рішення суду протягом 25 днів з дати набрання ним законної сили. Протягом цього часу користування коштами позивача він не має сплачувати визначені кредитним договором проценти, натомість на нього поширюються положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, згідно якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12. Зокрема, в пунктах 90 - 91 даної постанови зазначено, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України, кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, оскільки у правовідносинах, наявних між сторонами даної справи, позивач 08.04.2010 року пред`явив до відповідача як позичальника вимогу згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, то право позивача як кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припинилося.

Вказане тлумачення правових норм Верховним Судом суд бере до уваги, оскільки згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки позивач наполягав на стягненні саме передбачених договором процентів, а цивільний процес здійснюється на засадах диспозитивності, суд не вправі самостійно змінити підставу позову і нарахувати замість визначених договором процентів вказані в ч. 2 ст. 625 ЦК України види платежів.

Надалі позивач посилається на п. 5.3 кредитного договору як на підставу стягнення пені за прострочення сплати тіла кредиту та процентів за користування ним.

Проте, скільки право позивача нараховувати проценти за кредитом припинилося зі спливом строку кредитування, то вимога позивача про стягнення неустойки, нарахованої на проценти, є необґрунтованою.

Таким чином, в позові ПАТ АБ «Укргазбанк» слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 599, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 1048, 1050 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 82, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

В позові Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити в повному обсязі.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного рішення суду 15 червня 2020 року.

Суддя: