ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року по справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2019 року до суду надійшла заява представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, в якій заявник просить поновити строк пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа по справі № 202/20331/13-ц.

Заява мотивована тим, що 06.08.2013 року Індустріальним районним судом винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 334372,32 грн., солідарно з ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"суму 10000 грн., судовий збір у розмірі 3441,00 грн.. Виконавчий лист по справі був пред`явлений для примусового виконання до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. 27.06.2016 року була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, виконавчий лист направлено до ГТУЮ в м. Києві. При поштовій пересилці оригінал виконавчого листа було втрачено. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання закінчився, рішення суду на теперішній час не виконано.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року заяву задоволено та ухвалено визнати поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа по рішенню Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по справі № 20/20331/13-ц; поновити стягувачу пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по справі № 20/20331/13-ц; видати дублікат виконавчого листа відповідно до рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 06 серпня 2013 року за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по справі № 20/20331/13-ц.

Ухвала суду мотивована тим, що заява акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання є обґрунтованою та доведено, а тому підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при постановлені оскаржуваної ухвали не встановлено, які обставини безпосередньо унеможливили або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 06 серпня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська було винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк"було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 334372,32 грн., солідарно з ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"суму 10000 грн., судовий збір у розмірі 3441,00 грн. На виконання рішення суду по даній цивільній справі 09.09.2013 року позивачу було видано виконавчий лист.

22.01.2016 р. державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №49889401. В ході проведення виконавчих дій, встановлено що боржник працює у ТОВ «Юрія Фарм», яке знаходиться за адресою: м. Київ, Солом`янський р-н, вул. Амосова, буд. 10.

27.06.2016 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, та відповідно до п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист був направлений до ГТУЮ в м. Києві.

Згідно відповіді ГТУЮ з питань державної виконавчої служби Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві №2091 від 06.03.2018 р. встановлено, що 03.10.2016 р., державним виконавцем Солом`янського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ в м. Києві, в порядку п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження №52406088, яку разом з оригіналом виконавчого документу направлено до Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області. Повторно вищевказаний виконавчий документ на виконання не надходив.

Згідно відповіді Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області №9199 від 06.03.2019 р. встановлено, що при перевірці Реєстру вхідної кореспонденції, станом на 26.02.2019 р., до вищевказаного відділу від органів державної виконавчої влади ГТУЮ у м. Києві не надходив виконавчий лист №202/20331/13-ц, від 09.09.2013 р., виданий Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості в сумі 334372,32 грн., та стягнути солідарно з ПАТ "Акцент-Банк", ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" суму 10000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 344372,32 грн., сплаченого судового збору у розмірі 3441,00 грн.

Задовольняючи заяву про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, районний суд виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З заяви ПАТ КБ ПриватБанк та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Банк, який є юридичною особою зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Доводи заяви свідчать лише про те, що стягувач фактично не цікавився ходом виконання судового рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Заявником не наведено причин, які є поважними та давали підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано таких доказів.

Суд не може безпідставно поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки це порушує гарантоване право на справедливий суд.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року - скасувати.

У задоволенні заяви акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко