Справа № 635/3305/20
Провадження № 6/635/139/2020
УХВАЛА

11 червня 2020 року Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Шинкарчука Я.А.,

при секретарі судового засідання Желізовій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Покотилівка Харківського району Харківської області подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович звернувся до суду з поданням, в якому просить з метою не допущення порушень статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» надати дозвіл для примусового проникнення приватного виконавця до володіння боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме - гаражу за адресою: АДРЕСА_2 для проведення опису та арешту майна належного боржнику, для реального виконання виконавчих листів № 643/18619/18 виданих 18.11.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору та суму коштів.

Вказане подання просить розглядати без його участі.

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича перебувають зведені виконавчі провадження № ЗВП:61389732 АСВП 61387693, 61387922, 61388654 на загальну суму стягнення з урахуванням розміру суми стягнення, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця, всього 42 162, 26 грн з примусового виконання виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18.11.2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень. Виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18.11.2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 гривень. Виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18.11.2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму коштів у розмірі 416, 76 доларів США, що еквівалентно 11158, 27 грн., з яких 400, 00 дол. США основна сума боргу та 16, 76 доларів США відсотки за час користування коштами за період з 17.09.2018 року по 10.12.2018 року. Постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2020 року за вих. № 1371, № 1373, № 1375 були надіслані сторонам виконавчого провадження 26.02.2020 року рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується чекам про відправлення. У відповідності до частини 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. На вимогу приватного виконавця, яка зазначається у постановах про відкриття виконавчого провадження протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, в порушення пункту 3 частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», боржник не з`явився до виконавця для повідомлення контактного телефону з метою узгодження дати та часу допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належить йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій, про що було складено акт, декларацію про доходи та майно не надав. За відомостями Державної фіскальної служби України на ім`я боржника відсутні відкриті розрахункові рахунки в банківських установах. Відповідно до відповіді МВС України на ім`я боржника відсутні зареєстровані транспортні засоби. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 зареєстроване право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до пункту 2 частин 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний допускати в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належить йому або яким він користується, для проведення виконавчих дій. Обов`язок виконавця попередити боржника про дату та час виїзду виконавця для проведення виконавчих дій на адресу боржника приписами Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не передбачено. 26 травня 2020 року боржнику направлено вимогу виконавця від 26.05.2020 р. за вих № 3819, якою вимагається з`явитись 03 червня 2020 року об 11 год. 00 хв для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 . 04 червня 2020 року об 11 год 00 хв виконавцем складено акт про неявку боржника для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 . 04 червня 2020 року о 15 год 00 хв виконавцем було складено акт про ненадання боржником допуску для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 , що є перешкодою для примусового виконання виконавчого провадження. При складані акту приватного виконавця про ненадання виконавцю допуску для проведення виконавчих дій до житлового приміщення за приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» залучення понятих не є обов`язковим. З урахуванням зазначеного, приватний виконавиць вважає, що існують обставини, що ускладнюють виконання виконавчого документу або роблять його неможливим.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. просив розглядати подання за його відсутності.

Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61388654 про примусове виконання виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18 листопада 2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 27 418, 09 грн, з яких 26327, 49 грн основна сума боргу, 1090, 60 грн відсотки за час користування коштами за період з 17.09.2018 року по 10.12.2018 року.

25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61387693 про примусове виконання виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18 листопада 2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму коштів у розмірі 416, 76 доларів США основна сума боргу, 16, 76 доларів США відсотки за час користування коштами за період з 17.09.2018 року по 10.12.2018 року.

Також, 25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61387922 про примусове виконання виконавчого листа № 643/18619/18 виданого 18 листопада 2019 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 704, 80 гривень.

25 лютого 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Близнюковим Ю.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження №61388654, якою об`єднав виконавчі провадження № 61387693, № 61387922, № 61388654 у зведене виконавче провадження № 61389732.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником ОСОБА_1 зареєстроване право власності на гараж за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимоги приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. (за вих. № 3819 від 26.05.2020), боржника було зобов`язано з`явитись до приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. за адресою офісу: місто Харків, майдан Конституції, б. 21/2, оф. 3 А для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресами боржника: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

Згідно акту приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 04 червня 2020 року об 11 годині 00 хвилин, на вимогу виконавця за вих. № 3819 від 26.05.2020, боржник не з`явився до виконавця для з`ясування дати та часу проведення виконавчих дій за адресами боржника: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

У відповідності до акту приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. від 04 червня 2020 року об 15 годині 00 хвилин, боржник не надав виконавцю допуск для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною 1 статті 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до статті 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною 1 статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до пункту 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших осіб, забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до статті 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання приватного виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право приватного виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Матеріали справи не містять доказів направлення постанов про відкриття виконавчого провадження № 61387693, № 61387922, № 61388654, а також постанови про об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 61389732, рекомендованим відправленням на адресу боржника.

Також, матеріали справи не містять доказів про те, що боржнику були вручені постанови про відкриття виконавчого провадження № 61387693, № 61387922, № 61388654 , а також постанови про об`єднання вказаних виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 61389732 та належним чином повідомлено про необхідність добровільного надання доступу до володіння (гаражу), власником якого він є.

Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії проводяться виконавцем у робочі дні, не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час проведення виконавчих дій визначається виконавцем.

Крім того, в матеріалах справи, відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджає вільному доступу приватного виконавця до гаражу за адресою: АДРЕСА_2 . Із долученого до подання акту від 04 червня 2020 року вбачається, що приватним виконавцем зазначено час проведення виконавчих дій «15 годин 00 хвилин», між тим у вказаний час боржник міг перебувати на роботі, лікуванні, у відпустці, тощо, дане приміщення не є житловим приміщенням в якому боржник проживає, а тому вказаний акт не може вважатися належним і допустимим доказом для надання дозволу на примусове проникнення до володіння (гаражу) боржника.

Отже, дані обставини, у своїй сукупності не є безумовними доказами ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин, приватним виконавцем не подано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, шляхом ненадання приватному виконавцю доступ до володіння (гаражу) за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до гаражу боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене, звернення до суду з поданням щодо примусового проникнення до володіння (гаражу) боржника є передчасним, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.5,18,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4,76-81,95,247,258-260,263,439 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволені подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складено 15 червня 2020 року.

Суддя Я.А. Шинкарчук