Справа № 347/20/19
Провадження № 2/347/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

Головуючої-судді: Крилюк М.І.,

Секретаря: Лазорик Л.В.,

З участю адвокатів: Беньковського В.А., Михайлишина Я.М. , Третяка Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_2 до Косівської міської ради Косівського району Івано-Франківської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: сектор реєстрації речових прав на нерухоме майно Косівської міської ради, приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Людмила Вікторівна про визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право на спадщину, державної реєстрації речових прав на право приватної власності на земельні ділянки та усунення перешкод в користуванні стежкою загального користування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд із вказаними позовом,мотивуючи свої вимоги тим, що вона зареєстрована та фактично проживає в м.Косів, їй на праві власності належать дві земельні ділянки за кадастровими номерами 262310100:01:002:0826 площею 0,1 та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 262310100:01:002:0827 площею 0,0433 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 вказаних земельних ділянок проживають її батьки: ОСОБА_2 , 1944 року народження, ( АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_5 , 1941 року народження, ( АДРЕСА_3 ). Її мати, ОСОБА_5 , багато років тяжко хворіє та є інвалідом І групи загального захворювання, у зв`язку із чим потребує сторонньої допомоги та постійного догляду. Так як багато часу проводить біля мами, а сам будинок, де вона проживає знаходиться поряд із її власними земельними ділянками, то увесь господарський інвентар зберігає у мами. Тим більше, що від домогосподарства матері до її земельних ділянок веде стежка загального користування, яка розміщена між АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 АДРЕСА_4 ) та проходить повз господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Жителі м.Косів користувалися даною проїзною дорогою (стежкою) для того щоб потрапити з АДРЕСА_4 , зокрема для проїзду чи проходу з господарським інвентарем до своїх земельних ділянок. Вказана проїзна дорога (стежка загального користування) зазначена в первинній документації щодо приватизації земельних ділянок ОСОБА_6 який доводиться чоловіком ОСОБА_4 , виданий Косівською міською радою в 1993 році, а також в первинній документації (акті про наділення земельної ділянки) ОСОБА_7 виданій Косівською міською радою в 1990 році та акті про наділення земельної ділянки ОСОБА_8 виданій Косівською міською радою в 1995 році. Літом 1998 року ОСОБА_8 передала свою земельну ділянку у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які розділили її між собою за спільною домовленістю.

Таким чином, відповідачам на праві приватної власності належать наступні земельні ділянки: ОСОБА_3 - земельна ділянка, які останній придбав у ОСОБА_9 , з кадастровим номером :01:002:0103 площею 0,0406 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, державний акт серія №058110, виданий на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20.11.2003 року; ОСОБА_4 - земельні ділянки, успадковані по смерті її чоловіка ОСОБА_6 з кадастровим номером :01:002:0404 площею 0,1000 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, державний акт серія ЯЕ№848385, виданий на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27.09.2007 року №1.73-17; а також з кадастровим номером :01:002:0405 площею 0,0319 га. цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, державний акт серія ЯЕ№848385, виданий на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27.09.2007 року №1.73-17.

На даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чинять їй перешкоди та іншим жителям АДРЕСА_3 та ОСОБА_10 у користуванні проїзною дорогою (стежкою), що призводить до незручностей. Зокрема, на межі між земельною ділянкою ОСОБА_3 та земельною ділянкою ОСОБА_4 встановлено восени 2018 року суцільну огорожу шляхом облаштування фундаменту та встановлення металічних опор, з`єднаних між собою листами металопрофелю, в зв`язку із чим унеможливлено будь- який прохід, а на земельній ділянці ОСОБА_4 розміщено господарську будівлю - гараж, яка частково перекриває згадану вище стежку звужуючи її ширину, а також зі сторони АДРЕСА_1 розташовані металеві ворота.

Перешкоди з приводу можливості користування стежкою стали приводом до звернення в Косівську міську раду в зв`язку із чим комісією з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Косівської міської ради проведено обстеження земельних ділянок ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та 22.11.2018 року складено акт, в якому відображено проїзд загального користування шириною 3 м. із АДРЕСА_4 , який проходив в межу із земельними ділянками ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Згідно проведеного комісією Косівської міської ради обстеження зафіксовано, що станом на 22.11.2018 року на межі між земельною ділянкою ОСОБА_3 площею 0,0406 га за кадастровим номером :01:002:0103 (у кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д») та земельною ділянкою ОСОБА_6 площею 0,0319 га за кадастровим номером :01:002:0405 (у кадастровому плані від точки «А» до точки «Б») проведено ряд робіт, а саме демонтовано стару хвіртку та огорожу із металічної сітки, виконано будівництво нової суцільної огорожі шляхом облаштування фундаменту та встановлення металічних опор, з`єднаних між собою листами металопрофелю, в зв`язку із чим заблоковано будь-який прохід.

Конфлікт між нею та відповідачами не виникав до недавнього часу. Всі жителі АДРЕСА_6 мали вільний прохід по стежці загального користування та безперешкодно користувалися нею. Про порушення свого права вона дізналася нещодавно, коли виник спір з відповідачами, а саме восени 2018 р. Про те, що в Державних актах на право приватної власності на землю виданих на ім`я відповідачів, на їх земельні ділянки, не зазначено громадську стежку, яка проходила із АДРЕСА_6 вона довідалася 23.11.2018, а саме - після отримання акту складеного комісією з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Косівської міської ради. А тому, раніше із цього приводу до суду не зверталася. Просить позов задоволити та поновити строк звернення до суду як такий, що пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві. Просили постановити рішення про задоволення позову.

Представник відповідача, Косівської міської ради Сав`юк Л.В. позовні вимоги позивачки та третьої особи заявлені до Косівської міської ради визнає. Із актом земельної комісії ознайомлена, по зверненню позивачки в справі проводилось обстеження частини спірної земельної ділянки, висновки комісії було викладено в акті, який і було підписано міським головою. Вирішення вимог заявленого позову покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 , позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив, суду пояснив, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка, яку він придбав у ОСОБА_13 з кадастровим номером :01:002:0103, площею 0,0406 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, державний акт серія ІФ № 058110, виданий на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20.11.2003 року. Ним було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Щодо погодження меж між його земельною ділянкою та земельною ділянкою ОСОБА_2 , то згідно акту встановлення та узгодження зовнішніх меж ОСОБА_2 підписав даний акт. В зв`язку з вищевказаним на його земельну ділянку уже є сформований обмінний файл, із повною інформацією про ділянку, де не має ніякої стежки. Окрім того він всі ці роки давав дозвіл проходити біля своєї хати сусідці ОСОБА_4 на вулицю Ірчана, а вона в свою чергу не заперечувала йому проходити через її двір до АДРЕСА_4 . А ОСОБА_2 та ОСОБА_1 із своїм чоловіком без його згоди та згоди ОСОБА_4 користувалися цією стежкою в наслідок чого біля їх двох осель зробилися просто прохідні двори. По закінченні приватизації вони з сусідкою ОСОБА_4 розірвали угоду про перехід через належні їм двори і він по межах згідно державного акту серія ІФ № 058110 загородив металічним парканом цей прохід. Фактично позивачка ОСОБА_1 має прохід та проїзд дорогою загального користування. Він нікому не чинить перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а ОСОБА_1 чинить такі перешкоди, бо вона хоче мати прохідний двір через його земельну ділянку, поряд із його житловим будинком . Фактично його земельна ділянка не межує із земельною ділянкою позивачки. Просить в позові відмовити .

Представник відповідачки ОСОБА_4 , адвокат Третяк Ю.В. позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив, подав суду письмову заявку про застосування строків позовної давності та пояснив, що відповідно до технічної документації виданої покійному чоловікові ОСОБА_14 - ОСОБА_6 в 1986 році районним архітектором Косівського району ніде не зазначено стежку загального користування. 12 березня 2008 року було видано ОСОБА_6 державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848385 та серії №848414 де також не зазначено стежка загального користування. Таким чином, саме із дати видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, почав спливати термін позовної давності щодо визнання недійсним та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, свідоцтва про право на спадщину, державної реєстрації речових прав на право приватної власності на земельні ділянки та усунення перешкод в користуванні стежкою загального користування. Позивач пропустила без поважних причин строк звернення до суду із вказаними позовом, в зв`язку із чим він та його довірителька просили в позові відмовити.

Треті особи: представник сектору реєстрації прав на нерухоме майно Косівської міської ради, приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В. в судове засідання не з`явились, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду, причина неявки суду невідома.

Суд вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, вивчивши матеріали справи вважає вимоги позову ОСОБА_1 підставними, доведеними в судовому засіданні і такими , що підлягають до задоволення за наступних підстав:

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин першої, другої ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

В судовому засіданні встановлено, що позивачці в справі ОСОБА_1 на праві власності належать дві земельні ділянки за кадастровими номерами 262310100:01:002:0826 площею 0,1 та цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 262310100:01:002:0827 площею 0,0433 га цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний факт підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ( а.с.21, 22) та ніким не оспорюється.

Батьки позивачки проживають поряд, а саме, батько - ОСОБА_2 , 1944 року народження, по АДРЕСА_2 мати - ОСОБА_5 , 1941 року народження, по АДРЕСА_3 . Як стверджено довідкою МСЕК №1622267 від ОСОБА_5 являється інвалідом І групи «Б» загального захворювання, та потребує постійного стороннього догляду. У зв`язку із чим позивачка змушена часто, по декілька разів в день, навідуватись до матері. Від домогосподарства матері до її земельних ділянок веде стежка загального користування, яка розміщена між АДРЕСА_6 та АДРЕСА_6 АДРЕСА_4 ) та проходить повз господарства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Жителі м.Косів користувалися даною проїзною дорогою (стежкою) для того щоб потрапити з АДРЕСА_6 , зокрема для проїзду чи проходу з господарським інвентарем до своїх земельних ділянок.

Вказана проїзна дорога (стежка загального користування) зазначена в первинній документації щодо приватизації земельних ділянок ОСОБА_6 , який доводиться чоловіком ОСОБА_4 , виданий Косівською міською радою в 1993 році, а також в первинній документації (акті про наділення земельної ділянки) ОСОБА_7 виданій Косівською міською радою 28.03.1990 році (а.с.27 зв.) та акті про наділення земельної ділянки ОСОБА_8 виданій Косівською міською радою 03.11.1995 році (а.с.27-28). Як стверджує позивачка літом 1998 року ОСОБА_8 передала свою земельну ділянку у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які розділили її між собою за спільною домовленістю, що не заперечується сторонами в справі.

Відповідачу ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка, яку останній придбав у ОСОБА_9 , з кадастровим номером :01:002:0103 площею 0,0406 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд. Так, рішенням Косівської міської ради від 20.11.2003 року затверджено результати інвентаризації земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_8 а площею 0,0406 га. На підставі вказаного рішення Косівської міської ради на ім`я ОСОБА_3 26.07.2004 року видано державний акт серія № 058110 . Із технічного звіту, зокрема кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с. 31-32), вбачається, що ширина ділянки від точки «Г» до точки «Д» (межівник ОСОБА_6 ) - 12.49 м. Однак, із «первинної документації» на вказану земельну ділянку, яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_3 а саме: актів про наділення присадибної ділянки з фондів Косівської міської ради народних депутатів від 03.11.1995 р (а.с.27) та 17.02.1996. вбачається, що ширина земельної ділянки на межі з сусіднім землекористувачем ОСОБА_6 становила 11 м. Також у даному акті відображено проїзд загального користування шириною 3 м. із АДРЕСА_6 , який проходив повз всю земельну ділянку, і очевидно що даний проїзд із незрозумілих причин пізніше був включений до земельної ділянки, яку надано у власність ОСОБА_3 згідно Державного акту серії ІФ №058110 від 26.07.2004 року, що свідчить про зміну в сторону збільшення ширини земельної ділянки у кадастровому плані по всій протяжності від точки «В» до точки «Г».

У кадастровому плані земельної ділянки за кадастровим номером :01:002:0404 площею 0.1000 га, власницею якої на даний час є ОСОБА_4 вказано її ширину від точки «А» до точки «Б» (межівник ОСОБА_6 ) - 12.96 м . , а від точки «Д» до точки «Г» (межівник Косівська міська рада вул, Дудаєва) - 25,46 м. Однак, згідно із «первинної документації», а саме: рішення Косівської міської ради №18 від 24.12.1993 року (а.с.35 зв.) та плану земельних ділянок (а.с.34 зв.)із додатками, вбачається, що ширина земельної ділянки № НОМЕР_3 ОСОБА_6 на межі з сусіднім землекористувачем (на даний час ОСОБА_3 ) від точки «Д» до точки «Е» становила 11,50м. а ширина земельної ділянки № НОМЕР_4 ОСОБА_6 на межі із АДРЕСА_4 від точки «Г» до точки «В» - 24,60 м. Також у даному плані відображено пішохідний прохід (стежку) загального користування, мінімальна ширина якого згідно норм ДБН повинна становити 1,5м.,який розпочинався із АДРЕСА_6 , та відповідно проходив повз земельні ділянки НОМЕР_4 та НОМЕР_3 ОСОБА_6 від точки «Е» до точки «В». Вказаний пішохідний прохід (стежка) із незрозумілих причин пізніше був включений до земельних ділянок, які надано у власність ОСОБА_6 згідно Державних актів серії ЯЕ №848414 від 12.03.2008 р (а.с.38) та серії ЯЕ №848385 від 12.03.2008 (а.с.37) про що свідчить зміна в сторону збільшення ширини земельних ділянок у кадастрових планах по всій протяжності від точки «Б» до точки «В» щодо земельної ділянки площею 0.0319 га та від точки «Б» до точки «Г» щодо земельної ділянки площею 0,1000 га .

Тобто із даних обставин вбачається, що при виготовленні оспорюваних позивачкою Державних актів про право власності на земельні ділянки, відповідачами було значно збільшено розміри їхніх земельних ділянок без підтверджуючих на те документів. Зокрема за відсутності відповідного рішення сесії Косівської міської ради, оскільки при затвердженні Косівською міською радою розміру земельної ділянки в первинних приватизаційних документаціях сторін в справі, було визначено один розмір земельних ділянок а на даний час такий розмір значно збільшено, за рахунок земельної ділянки, що була відведена під проїзд- прохід та встановлено ОСОБА_16 , ОСОБА_17 огорожі без встановлення відповідних меж земельної ділянки з суміжними землекористувачами.

Із вказаних обставин вбачається порушення вимог законодавства, а саме відповідачами включено в приватизацію земельних ділянок розмір земельної ділянки, що належить до стежки загального користування, яка не підлягає приватизації і належить до фонду територіальної громади, в наслідок чого позбавлено можливості ОСОБА_18 , ОСОБА_2 користування такою стежкою.

Позивачкою в судовому засіданні стверджено що восени 2018 року відповідач в справі ОСОБА_3 встановив суцільну огорожу шляхом облаштування фундаменту та встановлення металічних опор, з`єднаних між собою листами металопрофелю, в зв`язку із чим унеможливлено будь- який прохід, а на земельній ділянці ОСОБА_4 розміщено господарську будівлю - гараж, яка частково перекриває згадану вище стежку звужуючи її ширину, а також зі сторони АДРЕСА_6 розташовані металеві ворота. Вказаний факт відповідачами не оспорюється.

З приводу перешкод в користуванні стежкою-проходом загального користування позивачка звернулась до Косівської міської ради та згідно проведеного комісією Косівської міської ради обстеження зафіксовано, що станом на 22.11.2018 на межі між земельною ділянкою ОСОБА_3 площею 0,0406 га за кадастровим номером :01:002:0103 (у кадастровому плані від точки «Г» до точки «Д») та земельною ділянкою ОСОБА_6 площею 0,0319 га за кадастровим номером :01:002:0405 (у кадастровому плані від точки «А» до точки «Б») проведено ряд робіт, а саме демонтовано старі хвіртку та огорожу із металічної сітки, виконано будівництво нової суцільної огорожі шляхом облаштування фундаменту та встановлення металічних опор, з`єднаних між собою листами металопрофелю, в зв`язку із чим заблоковано будь-який прохід, про що складено акт (а.с.24-25).

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомості №149327811 (а.с.50) та №149330097 від 13.12.2018р (а.с.49) земельні ділянки за кадастровими номерами :01:002:0404 та :01:002:0405, які раніше належали ОСОБА_6 на даний час належать на праві приватної власності ОСОБА_4 в порядку спадкування: а саме, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , зареєстрованого в реєстрі за № 916 (а.с.145), виданого 17.07.2018 року, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В, на ім`я ОСОБА_4 , спадщина на яку видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0,0319 га , що в АДРЕСА_6 і належала спадкодавцю ( ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848414 виданого управлінням земельних ресурсів у Косівському районі Івано-Франківської області 12.03.2008 року , на підставі рішення XVII сесії V демократичного скликання цієї ж ради від 27 вересня 2007 року НОМЕР_4.73-17 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за №13, кадастровий номер цієї земельної ділянки №:01:002:0405. Цільове призначення земельної ділянки- для ведення особистого селянського господарства. Реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину внесено до спадкового реєстру , що стверджується витягом (а.с.146).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом , зареєстрованого в реєстрі за № 915 (а.с.149), виданого 17.07.2018 року, приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Л.В, на ім`я ОСОБА_4 , спадщина на яку видано це свідоцтво складається із земельної ділянки площею 0,1000 га , що в АДРЕСА_6 і належала спадкодавцю ( ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №848385 виданого управлінням земельних ресурсів у Косівському районі Івано-Франківської області 12.03.2008 року , на підставі рішення XVII сесії V демократичного скликання цієї ж ради від 27 вересня 2007 року НОМЕР_4.73-17 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю за №10, кадастровий номер цієї земельної ділянки №:01:002:0404. Цільове призначення земельної ділянки- для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Реєстрація видачі свідоцтва про право на спадщину внесено до спадкового реєстру , що стверджується витягом (а.с.151).

Разом із тим , як встановлено в судовому засіданні раніше всі жителі вулиць Ірчана та Дудаєва м.Косів мали вільний прохід по згаданій стежці загального користування та безперешкодно користувалися нею. Про порушення свого права на вільне користування стежкою-проходом позивачка дізналася восени 2018 року при після встановлення відповідачем ОСОБА_16 огорожі . Про те, що в Державних актах на право приватної власності на землю виданих на ім`я відповідачів на їх земельні ділянки не зазначено громадську стежку, яка проходить із АДРЕСА_6 позивачці стало відомо тільки 23.11.2018р, а саме - після отримання акту складеного комісією з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Косівської міської ради. А тому остання вважає, що строк позовної давності нею не пропущено. В інший спосіб дізнатись про порушення свого права остання не мала змоги. Таким чином із врахуванням того факту, що позивачка про порушення свого права довідалась тільки восени 2018 року остання строк позовної давності не пропустила.

На даний час позивачка та третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_19 позбавлені можливості користуватися стежкою громадського користування у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 встановив металеву огорожу по межі своєї земельної ділянки із земельною ділянкою ОСОБА_4 повністю перекривши її. У той же час на земельній ділянці ОСОБА_4 розташований гараж, який частково перекриває згадану вище стежку, а також зі сторони АДРЕСА_6 металева брама, що, у свою чергу також утруднює користування стежкою.

Так, із письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається , що він народився та усе своє життя проживає в АДРЕСА_2 . Його домогосподарство розташоване неподалік від будинковолодінь сім`ї ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з якими він перебуває у нормальних добросусідських відносинах. В районі між вулицями Дружби і Дудаєва у нього є земельна ділянка сільськогосподарського призначення, якою він та його сім`я користуються приблизно з 1990 року і по даний час. Щоб потрапити до вказаної земельної ділянки він постійно користувався проїзною дорогою, яка проходила із АДРЕСА_6 повз господарства ОСОБА_11 та ОСОБА_6 . Даною проїзною дорогою, увесь час вільно користувалися усі жителі АДРЕСА_8 АДРЕСА_4 . На даний час вказана проїзна дорога перекрита ОСОБА_16 , у зв`язку з чим, щоб потрапити до належної йому земельної ділянки, йому доводиться проходити в обхід значно більшу відстань та витрачати на це більше часу і фізичних сил. Оскільки раніше він міг пройти по вказаній вище проїзній дорозі з господарською тачкою та навіть легковим автомобілем, то на даний час , щоб доставити на його земельну ділянку господарський інвентар, чи привезти додому зібраний урожай він змушений просити допомоги родичів та об`їжджати дорогою навкруги близько одного кілометра.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в м.Косові з 1963 року. Ствердила, що приблизно в кінці 1960-х років Косівською міською радою наділено її батькові, ОСОБА_7 , земельну ділянку по АДРЕСА_8 площею 0,071 га для ведення садівництва. Дана земельна ділянка була розміщена в м.Косові між АДРЕСА_6 та проходила вузькою смугою, межуючи з однієї сторони із земельною ділянкою ОСОБА_6 та проїзною дорогою загального користування, яка проходила із АДРЕСА_4 . Згодом її батько та ОСОБА_6 домовилися про обмін частин своїх земельних ділянок, змінивши при цьому їх конфігурацію, після чого земельна ділянка батька з такою ж площею розташувалася зі сторони АДРЕСА_8 та стала межувати із земельними ділянками ОСОБА_24 , ОСОБА_6 та проїзною дорогою. А земельна ділянка ОСОБА_6 розмістилася зі сторони АДРЕСА_4 та межувала із земельними ділянками її батька, ОСОБА_24 а також і з тією ж самою проїзною дорогою. Після смерті батька у 1991 році Косівською міською радою вказану земельну присадибну ділянку тією ж площею та в тій же конфігурації наділено в користування їй згідно акту про наділення від 03.11.1995 року. Літом 1998 року вона передала свою земельну ділянку у користування ОСОБА_2 та ОСОБА_25 , які розділили її між собою за спільною домовленістю. На той час проїзна дорога загального користування і надалі проходила із АДРЕСА_6 . Даною проїзною дорогою за її пам`яті увесь час вільно користувалися усі жителі околиці.

Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_27 (а.с.53, 54, 58) стверджено, що останні проживають в АДРЕСА_6 мають у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення в районі між вулицями Дружби і Дудаєва в м.Косів, якою користуються із початку 1990 - х років. Для проходу до своїх земельних ділянок вони весь цей час користувались дорогою-стежкою загального користування яка проходила із АДРЕСА_6 , яка на даний час з невідомих причин перекрита .

Висновком експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 04/11/19 від 04.11.2019 року із долученими до нього фототаблицями (а.с.181-201) встановлено, що існує невідповідність опису меж у Витягах з Державного земельного кадастру на досліджувані земельні ділянки, з описом меж, що вказані у Державних актах на право приватної власності на землю та у технічній документації на досліджувані земельні ділянки. Невідповідності у конфігурації, промірах досліджуваних земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , враховуючи, як існуючі на даний час правовстановлювальні документи та документацію із землеустрою, так і первинну документацію на ці земельні ділянки, зокрема: акт про право приватної власності на земельні ділянки ОСОБА_6 від 1993 року, акт про наділення земельної ділянки ОСОБА_7 від 1990 року та акт про наділення земельної ділянки ОСОБА_8 від 1995 року. Згідно результатів дослідження фактична площа з земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0405, площею 0.0319 га, для ведення особистого селянського господарства, власник ОСОБА_4 та земельної ділянки з кадастровим номером :01:002:0103, площею 0.0406 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), власник ОСОБА_3 , не відповідає площі, що зазначена у правовстановлювальних документах та документації із землеустрою. Згідно первинної документації існував прохід у вигляді стежки по досліджуваних земельних ділянках.

Поясненнями експерта ОСОБА_28 стверджено, що ним проводилась судова земельно-технічна експертиза про, що підготовлено висновок, який він підтримує. Ним проводилось дослідження всіх правовстановлюючих документів наданих сторонами в справі в тому числі і первинна документація а також було проведено дослідження спірної ділянки на місці її розташування. Саме згідно первинної документації існував прохід у вигляді стежки загального користування по досліджуваних земельних ділянках, який на даний час перекритий, шляхом встановлення огорожі, про що ним вказано у складеному висновку.

Свідок ОСОБА_29 пояснила, що вона входить в склад комісії з питань земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Косівської міської ради та 22.11.2018 року була присутньою при обстеженні земельної ділянки ОСОБА_3 , ОСОБА_14 по заяві -зверненню ОСОБА_1 . При обстеженні земельної ділянки комісія була в складі чотирьох осіб, голови комісії на місці не було, фотозйомку вони не робили. Акт був підготовлений та наданий їй на підпис через деякий час, який вона підписала автоматично не вивчивши питання, та згодом дізналась, що вказаним актом ставиться під сумнів дійсність Державних актів сторін в справі, що не входить в компетенцію комісії а тому вона подала заяву якою відкликає свій підпис.

Вказані пояснення свідка ОСОБА_29 не спростовують висновків комісії складених при обстеженні спірної земельної ділянки та викладених в акті фактів.

Свідок ОСОБА_30 пояснив, що він працює спеціалістом з захисту майнових прав та договірних відносин Косівської міської ради, ствердив, що згідно своїх посадових обов`язків залучався до складу комісії, був присутній як спеціаліст при обстеженні спірної земельної ділянки. Після проведеного, з виїздом на місце, обстеження, було вивчено надані сторонами первинну документацію а також Державні акти наявні в сторін та було підготовлено та складено акт, який підписано членами комісії. Голова комісії був ознайомлений із змістом акту, брав участь в його складанні однак причини непідписання такого акту останнім йому не відомо. Після підписання акту членами комісії його було затверджено міським головою. Як йому відомо спір між сторонами виник з приводу користування стежкою, яка була наявна в первинній документації сторін в справі та на даний час перекрита для проходу.

За змістом ст.ст. 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.7 Розділ X Перехідні положення ЗК України від 25 жовтня 2001 року №2768-III громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Частиною першою статті 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 393 ЦК України власник майна, права якого порушено внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом місцевого самоврядування має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акту.

Таким чином позивачка , як особа чиє право порушено відповідачами в справі , що виражається в вільному та безперешкодному праві користування стежкою-проходом загального користування вправі вимагати відновлення свого права та як наслідок оскарження Державного акту на право приватної власності на землю, який виданий на ім`я ОСОБА_3 та Державної реєстрації права -власності на земельні- ділянки ОСОБА_4 та повернення до того становища, яке існувало до видання, зазначеного акту та реєстрації речових прав, тобто до відновлення- громадської стежки через земельні ділянки відповідачів в справі.

Відповідно до ч.1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться зокрема на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого нотаріусом або консульською установою України , чи його дубліката, державного акту на право власності на земельну ділянку.

Ст. 328 ЦК України перебачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 386 Цивільного Кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, діючим законодавством закріплено, що скасування запису про реєстрацію права власності можливе лише у випадку скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_14 з осені 2018 року встановивши огорожу по межі належних їм земельних ділянках, перекрили доступ та право користування стежкою загального користування. Окрім того судом встановлено, що оскільки у приватну власність до земельної ділянки відповідачів незаконно ввійшла частина стежки (дороги) загального користування, тому вимоги позивачки є обґрунтованими.

Відповідно до частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо); землі під залізницями, автомобільними дорогами, об`єктами повітряного і трубопровідного транспорту.

Судом в ході розгляду справи по суті встановлено, що при вирішенні питання щодо передачі у приватну спільну сумісну власність відповідачам земельної ділянки Косівською міською радою допущено порушення вимог закону та містобудівної документації щодо відповідності місця розташування спірної земельної ділянки, оскільки до складу спірної земельної ділянки увійшла частина, яка віднесена до земель загального користування, що не підлягали передачі у приватну власність, а також не перевірено дотримання при цьому прав суміжних власників земельних ділянок.

Статтею 107 ЗК України, передбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

Стаття 1 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Позивачкою в справі заявлено клопотання про поновлення терміну звернення до суду, яке підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Позивачка про те, що відповідачі в справі приватизовали земельні ділянки із врахуванням розміру стежки загального користування дізналась тільки при розгляді комісією Косвської міської ради її звернення , осінню 2018 року, а відтак строк позовної давності підлягає поновленню, як пропущений з поважної причини.

На підставі наведеного ст.ст.155, 393 ЗК України, ст.ст. 257, 261, 328, 386, 393 ЦК України та керуючись ст.ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити. Поновити термін на звернення з позовом до суду.

Визнати незаконним рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20.11.2003 року про передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_3 .

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ІФ №058110. виданий на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення XVI сесії четвертого демократичного скликання Косівської міської ради від 20.11.2003 року.

Визнати незаконним рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27.09.2007 року №1.73-17 про передачу земельних ділянок у власність ОСОБА_6 .

Визнати незаконним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №848385. виданий па ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27.09.2007 року №1.73-17.

Визнати незаконним Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЯЕ №848414, виданий на ім`я ОСОБА_6 на підставі рішення XVII сесії п`ятого демократичного скликання Косівської міської ради від 27.09.2007 року №1.73-17.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом серія та номер, 916, виданий на ім`я ОСОБА_4 17.07.2018 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Григорчук Л.В., на об`єкти нерухомого майна: земельні ділянки розташовані по АДРЕСА_6 : площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0404 та площею 0,0319 га, кадастровий номер :01:002:0405.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_6 , площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:002:0404.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на земельну ділянку по АДРЕСА_6 , площею 0.0319 га, кадастровий номер :01:002:0405.

Зобов`язати відповідачів, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не чинити перешкод в користуванні громадською стежкою (проїзд) загального користування, яка проходить із АДРЕСА_6 та демонтувати металеву огорожу та бетонний фундамент розташовані на цій стежці.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.