Справа № 755/7942/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М., вивчивши матеріали цивільної справи № 755/7942/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», третя особа: виконуючий обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» Банчук Богдан Миколайович про визнання недійсним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Аграрний фонд», третя особа: виконуючий обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд» Банчук Б.М. про визнання недійсним і скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку.

За заявленими вимогами позивач просить визнати недійсним і скасувати наказ ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 року № 183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 № 169-к» та учинений на його підставі запис № 45 від 13.05.2020 у трудовій книжці; стягнути з відповідача вихідну допомогу у розмірі 1 521 162 грн. та середній заробіток за період з 14.05.2020 р. по 05.06.2020 р. у розмірі 265 604 грн., а всього суму 1 786 766 грн.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що ПАТ «Аграрний фонд» утворене відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.04.2013 р. № 364 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд». Постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 р. № 698 затверджений статут відповідача. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 р. № 1060-р він був призначений виконуючим обов`язки голови правління публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» та відповідно наказу товариства від 26.11.2019 р. № 523-к приступив до виконання покладених на нього обов`язків керівника відповідача. Згідно з листом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 13.05.2020 № 2202-14/30419-01 (яким скасований та відкликаний лист вказаного Міністерства від 13.05.2020 № 2202-14/30162-01) Мінекономіки запропонувало Кабінету Міністрів України припинити його повноваження на посаді, згідно п. 5 ч. 1 ст. 41 КЗпП України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 № 514-р він був звільнений від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд», про що був виданий відповідний наказ про звільнення Публічним акціонерним товариством «Аграрний фонд» від 14.05.2020 № 169-к. Позивач зазначає, що під час отримання трудової книжки 18.05.2020 з`ясувалось, що відповідач протиправно змінив підставу його звільнення шляхом видачі наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 № 183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 № 169-к».

Вивчивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що у відкритті провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За приписами статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З матеріалів позову убачається, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.11.2019 р. № 1060-р позивача ОСОБА_1 було призначено виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд».

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.05.2020 р. № 514-р позивача звільнено від виконання обов`язків голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд». На підставі даного розпорядження ПАТ «Аграрний фонд» видано наказ від 14.05.2020 року № 169-к, який підписаний позивачем, про звільнення ОСОБА_1 13 травня 2020 року в порядку пункту 5 ст. 41 КЗпП України.

Звільнення позивача від виконання обов`язків голови правління ПАТ «Аграрний фонд» відбулося за поданням Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України. Наказом ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 року № 183-к внесено зміни до наказу ПАТ «Аграрний фонд» від 14.05.2020 року № 169-к, відповідно яких звільнено ОСОБА_1 виконуючого обов`язки голови правління ПАТ «Аграрний фонд» з 13.05.2020 року в порядку пункту 2 частини 1 ст. 36 КЗпП України.

Порядок створення та діяльності господарських товариств, одним із різновидів яких є акціонерне товариство, урегульовано у низці нормативних актів, серед яких Цивільний кодекс України, Господарський кодекс України, Закон України «Про господарські товариства».

Згідно частини 1 ст. 152 ЦК України, акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

За нормою частини 1 ст.153 ЦК України, акціонерне товариство може бути створене юридичними та (або) фізичними особами, а також державою в особі уповноваженого органу, територіальною громадою в особі уповноваженого органу.

Установчим документом акціонерного товариства є його статут, що передбачено ч. 1 ст. 154 ЦК України, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про господарські товариства», ч. 1 ст. 82 Господарського кодексу України.

Відповідно пунктів 1, 6, 7 Статуту Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013 року № 698, ПАТ «Аграрний фонд» (далі - товариство), є акціонерним товариством, утвореним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2013 р. № 364. Засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Єдиним акціонером товариства є держава в особі Мінагрополітики.

Відповідно до змісту частини 1 ст. 167 ГК України, корпоративні права визначаються як права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з частиною 3 ст. 167 ГК України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Повноваженнями щодо управління товариством наділені учасники товариства, права яких передбачено у статті 10 Закону України «Про господарські товариства».

Управління товариством здійснюють його органи, якими є загальні збори учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга ст. 97 ЦК України). У товариствах, в яких законом чи установчими документами передбачено утворення виконавчого органу, здійснення управлінської діяльності покладено на нього ( ст. 23 Закону України «Про господарські товариства») .

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом акціонерного товариства є загальні збори товариства.

У частині першій статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Відповідно до частини першої статті 99 ЦК України виконавчий орган створюють загальні збори товариства.

У частині 3 ст. 99 ЦК України передбачено, що повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно пункту 34 Статуту ПАТ «Аграрний фонд», вищим органом товариства є загальні збори.

Підпунктами 1, 4 пункту 36 Статуту ПАТ «Аграрний фонд» визначено, що на період коли єдиним засновником та акціонером товариства є держава: повноваження загальних зборів здійснюються Мінагрополітики без скликання загальних зборів; голова правління призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України за поданням Мінагрополітики.

Згідно статті 3 Кодексу законів про працю України до трудових відносин належать відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. У КЗпП України визначено виключний перелік підстав припинення трудового договору.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту, зокрема у спосіб, передбачений частиною третьою статті 99 ЦК України, згідно з якою повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Припинення повноважень члена виконавчого органу товариства за своєю правовою природою, предметом регулювання правовідносин і правовими наслідками відрізняється від звільнення працівника з роботи (розірвання із ним трудового договору) на підставі положень КЗпП України. Саме тому можливість уповноваженого органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу міститься не в приписах КЗпП України, а у статті 99 ЦК України, тобто не є предметом регулювання трудового права.

Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, звільнення, відкликання членів виконавчого органу стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

У зв`язку з цим припинення повноважень члена виконавчого органу товариства відповідно до частини третьої статті 99 ЦК України є дією уповноваженого органу товариства, спрямованою на унеможливлення здійснення членом його виконавчого органу управлінської діяльності. Необхідність такої норми зумовлена специфічним статусом члена виконавчого органу, який отримав від уповноваженого органу товариства право на управління. За природою корпоративних відносин учасникам товариства має бути надано можливість у будь-який час оперативно відреагувати на дії особи, яка здійснює представницькі функції зі шкодою (чи можливою шкодою) для інтересів товариства, шляхом позбавлення її відповідних повноважень.

Зважаючи на це, зміст положень частини третьої статті 99 ЦК України надає право компетентному (уповноваженому) органу товариства припинити повноваження члена виконавчого органу у будь-який час, на свій розсуд, з будь-яких підстав.

Така форма захисту є специфічною дією носіїв корпоративних прав у відносинах з особою, якій вони довірили здійснювати управління товариством, і не може розглядатися в площині трудового права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України (у попередній редакції, яка діяла до набрання чинності Законом України від 13 травня 2014 року № 1255-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів») зазначив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а саме корпоративних правовідносин, що виникають між товариством та особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Вищевказані правові висновки про необхідність розгляду зазначеної категорії справ у порядку господарського судочинства викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 145/1885/15-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 510/456/17.

Відповідно вимог частини 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вищезазначені постанови суду касаційної інстанції прийняті з подібних правовідносин, а саме: у спорах щодо оскарження звільнення з роботи з посади директора товариства з обмеженою відповідальністю на підставі протоколу загальних зборів учасників товариства, при цьому рішення про звільнення з ініціативи власника приймалося після звільнення позивачки та без зазначення підстав розірвання трудового договору; також щодо оскарження усунення (відсторонення) від виконання повноважень голови правління приватного акціонерного товариства.

Наведеними постановами Великої Палати Верховного Суду рішення місцевих і апеляційних судів були скасовані, провадження у справах закрито та вказано на те, що суди неправильно визначили предметну юрисдикцію спорів, розглянувши справи у порядку цивільного судочинства, оскільки суди розглянули по суті переважно корпоративний спір, який підлягав розгляду в порядку господарського судочинства.

За правилами пункту 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Посилання позивача на неправомірне зазначення відповідачем підстав його звільнення не змінюють правову природу спірних правовідносин, оскільки відносини між сторонами, а саме між товариством та членом виконавчого органу товариства, якому довірено повноваження з управління товариством, не можуть розглядатися в площині трудового законодавства.

Також суд вважає, що є безпідставним посилання позивача, як на судову практику, на постанову Верховного Суду від 31.10.2012 року у справі № 6-120цс12, якою встановлено, що працедавець не вправі самостійно змінювати визначену працівником причину звільнення з роботи, оскільки ця постанова прийнята у спорі за позовом особи, яка перебувала у трудових відносинах з банківською установою на умовах трудового договору, укладеного на невизначений строк, у зв`язку з чим на спірні правовідносини не поширюється.

Таким чином, виходячи із обґрунтування позовних вимог, суб`єктивного складу сторін, характеру спірних правових відносин та предмету спору, убачається, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки місцевому загальному суду не підвідомчі, так як відносяться до юрисдикції господарських судів, у зв`язку з чим у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Роз`яснити позивачу право на звернення до суду з позовом у порядку Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 260, 261, 353-355 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження у справі № 755/7942/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд», третя особа: виконуючий обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» Банчук Богдан Миколайович про визнання недійсним та скасування наказу, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно пункту 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя