Єдиний унікальний номер справи 333/926/20
Номер провадження 2/333/1249/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 червня 2020 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю секретаря судового засідання Кравець І.С., позивача - ОСОБА_1 , представник позивача - адвоката Монько Є.М., відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлана Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

02 березня 2020 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в якій позивач просить суд: визначити додатковий строк для подачі їй до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , терміном в 6 місяців з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог зазначила наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є рідним братом позивача, під час тимчасового перебування у м. Самара, Російська Федерація. Останнім його місцем проживання є АДРЕСА_1 . Спадкоємцями першої черги є його діти, які постійно проживають у м. Самара, Російська Федерація, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Але як стало відомо вони не подавали заяв про прийняття спадщини. В телефоні вони повідомили, що не мали наміру цього робити, оскільки не збираються переїжджати в країну. Позивач є спадкоємцем другої черги (ст. 1262 ЦК України). Ще одна сестра померлого - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подавала заяву о прийняття спадщини, а також повідомила, що не має наміру приймати спадщину. Після звернення до нотаріуса, було повідомлено, що позивач пропустила термін я подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку Також нотаріус повідомила, що згідно спадкового реєстру спадкова справа після смерті померлого не відкривалася, а встановити склад спадщини можливо лише після відкриття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку із відсутністю у неї свідоцтва про смерть мого брата, яке весь цей час знаходилося у його дітей. У зв`язку з цим, вимушена звернутись до суду з позовною заявою.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 березня 2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні позивач та представник позивача - адвокат Монько Є.М., позовні вимоги підтримали, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримали, просили їх задовольнити.

У підготовчому засіданні відповідач - ОСОБА_2 , позовні вимоги визнала та не заперечувала, щодо їх задоволенні.

Відповідачі - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , надали суду заяви про визнання позовних вимог та не заперечують, щодо їх задоволення.

Представник відповідача - територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в судове засіданні не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, та ухвалити законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України (а.с. 60).

Третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлана Володимирівна,у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 81, 76 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: матір - ОСОБА_7 , батько - ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16 березня 1951 року (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу від 18 травня 1973 року серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 та ОСОБА_1 уклали шлюб, та після укладення шлюбу присвоєно прізвище: « ОСОБА_1 » (а.с.9).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.. 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 9 від 19.12.2019 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого є: батько ОСОБА_5 , матір - ОСОБА_7 (а.с.6).

Останнім місцем проживання ОСОБА_5 , є: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта, що долучено до матеріалів справи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерти: м. Самара, Самарська область, Російська Федерація, актовий запис про смерть № 1247, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 10.06.2017 року виданого відділом ЗАГС Железнодорожнього району міського округу Самара управління ЗАГС Самарської області (а.с.5).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Петренко С.В., із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2020 року № 108/02-31, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст.. 1270 ЦК України, та не надала документи, які підтверджують реєстрацію із спадкового за однією адресою.

Відповідно до витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58792581 , відсутні спадкові справи після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 Постанови ПВС України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тобто підставами надання додаткового строку: 1) наявність перешкод у спадкоємця для подачі заяви; 2) визнання цих обставин поважними.

Підставами пропуску встановлено строку для подачі заяви про прийняття спадщини у позові позивач зазначає, як юридичну необізнаність та у зв`язку із відсутністю у позивача свідоцтва про смерть брата, яке весь час знаходилось у його дітей в Російській Федерації, а цей документ є обов`язковим для подання нотаріусу при подачі заяви про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, та той факт, що відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , визнали позовні вимоги та не заперечують, щодо них, суд вважає можливим надати позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини у відповідності з нормами ст. 1272 ЦК України визначивши його в шість місяців.

Оскільки позивач просить з відповідача витрати по сплату судового збору не стягувати, а покласти на неї, то судовий збір з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України, не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1261, 1269, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81,82, 265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Петренко Світлана Володимирівна про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у шість місяців з моменту набрання законної сили даним рішенням суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцеві положення ЦПК України в редакції Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 року під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне рішення суду складено та підписано 10 червня 2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

місто Запоріжжя Е.Г. Стоматов