Справа № 627/121/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Каліберди В.А.,
з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадок,
ОСОБА_1 17 лютого 2020 року звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права на спадок.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_3 .
Позивач з метою прийняття спадщини звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.
Окрім цього позивач вказав, що крім нього спадкоємицею майна померлої ОСОБА_3 , є донька померлої, а його сестра - ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла фактично, проживаючи на момент смерті разом з померлою.
На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги.
Відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, в зв`язку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати за ним право власності на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
В судове засідання позивач не з`явився, однак в позовній заяві заначив про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_2 в відкрите судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 2.5293 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №076233, що підтверджується копією акту.
У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки спадкодавця.
Факт, що позивач являється сином померлої ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , копія якого мається в матеріалах справи.
Також, як вбачається з матеріалів справи, окрім позивача спадкоємицею майна ОСОБА_3 є її донька - ОСОБА_2 (відповідач по справі), яка спадщину фактично прийняла, проживаючи на момент смерті разом з померлою, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Краснокутської селищної ради Краснокутського району Харківської області №1609 від 11.09.2019 року, оригінал якої знаходиться в матеріалах спадкової справи №133/2019 року.
Як вбачається зі ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому позивач ОСОБА_1 має право на 1/2 частину земельної ділянки згідно Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ №076233.
Право на спадкування 1/2 частину земельної ділянки залишається за донькою спадкодавці ОСОБА_2 як за спадкоємцем спадкодавця матері ОСОБА_3 .
Позивач після смерті матері ОСОБА_3 з приводу оформлення спадщини звертався до Краснокутської державної нотаріальної контори однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено та в Краснокутській державній нотаріальній конторі була вручена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.02.2020р. за №174.
Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Зазначене підтверджує ту обставину, що позивач не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.
Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.
Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.
Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.
Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування " відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.
Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №076233.
За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Право ОСОБА_1 на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті матері є невизнаним, державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачу, в порядку ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх прав.
Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.
Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296 - 1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_3 та до спадкового майна входить земельна ділянка.
Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.
Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.
Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , має законне право на Ѕ частину земельної ділянки в порядку спадкування.
На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1261 ЦК України, ст.ст.259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадок - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину земельної ділянки площею 2.5293 га згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 076233 після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).
ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 )
Суддя Каліберда В. А.