Справа № 348/505/16-ц
Провадження № 22-ц/4808/694/20
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Василишин
У Х В А Л А

18 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Василишин Л.В.,

суддів: Матківського Р.Й., Максюти І.О.,

секретаря Капущак С.В.

за участю представника апелянта ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , поданою її адвокатом Саюком Назаром Володимировичем на рішення Надвірнянського районного суду від 19 лютого 2020 року у складі судді Міськевич О.Я., постановлене в м.Надвірна, у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення процентів та інфляційних витрат за користування позикою,

в с т а н о в и в:

Рішенням Надвірнянського районного суду від 19 лютого 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 6405,00 грн. процентів за користування позикою в період з 11.04.2009 по 15.03.2016.

В задоволенні вимоги ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 37074,54 грн. втрат, заподіяних інфляцією в період з 11.04.2009 по 15.03.2016 відмовлено..

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1178 грн. 40 коп. сплачених витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі представник апелянта зазначив, що відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення інфляційних витрат, суд першої інстанції зіслався на те, що після ухвалення рішення Надвірнянського районного суду від 10.04.2009 року про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 30 800,0 грн. між сторонами не виникло нових зобов`язальних відносин, а відбулося лише визнання суми заборгованості у національній валюті. Водночас договір позики між сторонами було укладено у іноземній валюті, тому позовна вимога про стягнення інфляційних витрат є безпідставною. При цьому суд зіслався на постанову Верховного Суду від 02.03.2016 року №6-2491цс15.

Представник апелянта вказує, що вищезазначена постанова Верховного Суду стосується деліктних зобов`язань, пов`язаних з визнанням недійсним договору купівлі-продажу, застосуванням двосторонньої реституції та стягненням коштів за безпідставне володіння. Однак у справі про стягнення процентів за користування позикою та інфляційних витрат мають місце договірні зобов`язання на підставі договору позики, які визначені рішенням суду в національній валюті, а тому вказана судом постанова Верховного Суду не може бути підставою для відмови у стягненні інфляційних витрат у спірному випадку.

На підтвердження своїх доводів представник апелянта посилається на пункт 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №340/385/17, провадження 14-495цс19.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 квітня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2019 року на розгляд Великої Палати Верховного Суду відповідно до частини третьої статті 403 ЦПК України переданосправу 296/10217/15-ц (http://reyestr.court.gov.ua/Review/86468237).

Підставою для передачі справи слугувало те, що колегія суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених постановах Верховного Суду (постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 11 листопада 2019 року у справі № 910/15951/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 04 грудня 2019 року у справі № 910/15714/18, в тому числі і в частині пункту 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 340/385/17 (провадження № 14-495цс19), на який посилається представник апелянта.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2020 року справу № 296/10217/15-ц, провадження №14-727цс19 прийнято до розгляду (http://reyestr.court.gov.ua/Review/87179324).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Подібними є правовідносини, у яких тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання.

Враховуючи те, що правовідносини у справі, що знаходиться на перегляді судом касаційної інстанції є подібними, а предмет спору в частині стягнення інфляційних витрат на підставі ст.625 ЦПК України є тотожним, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання, колегія суддів вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення процентів та інфляційних витрат за користування позикою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її адвокатом Саюком Назаром Володимировичем на рішення Надвірнянського районного суду від 19 лютого 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у цивільній справі № 296/10217/15-ц, провадження №14-727цс19.

У судовому засіданні представник апелянта щодо зупинення провадження заперечив.

Представник відповідача щодо зупинення провадження у дані й справі з наведених підстав не заперечує.

Керуючись ст.ст. 252, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення процентів та інфляційних витрат за користування позикою, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою її адвокатом Саюком Назаром Володимировичем на рішення Надвірнянського районного суду від 19 лютого 2020 року зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку судового рішення у цивільній справі № 296/10217/15-ц, провадження №14-727цс19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 18 червня 2020 року.

Суддя-доповідач Л.В. Василишин

Судді: Р.Й. Матківський

І.О. Максюта