РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.,

присяжних Сабадаш -Запускалової І.С.,

Христофорової Т.В.

за участю секретаря судового засідання Білої А.Ю.,

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою, -

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначає, що з 22.09.2007 року до 02.03.2012року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . ОСОБА_3 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . В період спільного проживання з ОСОБА_3 вони мешкали в житловому приміщенні АДРЕСА_2 . У листопаді 2008 року ОСОБА_3 виїхав на заробітки. До 2011 року вони спілкувалися, згодом спілкування припинилося, після чого заявнику ніяких відомостей про його місце перебування немає. 02.03.2012 року шлюб між заявником та ОСОБА_3 було розірвано, аліменти за рішенням суду від 04.07.2012 року ОСОБА_3 не сплачує, має заборгованість зі сплати аліментів, на виклики державного виконавця не з`являється, за що його було оголошено у розшук. На час припинення шлюбних відносин ОСОБА_3 працевлаштований не був. У зв`язку з відсутністю батька дитини заявниця не може зареєструвати дитину без згоди батька, посилаючись на зазначені обставини просила суд визнати ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Ухвалою від 06.09.2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Токаленко В.М. у повному обсязі підтримали заявлені вимоги та надали пояснення аналогічні тим, що викладені у заяві.

Представник заінтересованої особи надала до суду письмові пояснення, просила відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі та провести судове засідання без її участі.

Вислухавши пояснення заявника та її представника, покази свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та дослідивши матеріали справи і надані докази суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.03.2012 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований 22.09.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Каховка Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 201.

Від зазначеного шлюбу народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини зазначений ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 08 липня 2008 року.

Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 04.07.2012 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів доходу, починаючи з 25.05.2012 року до повноліття дитини.

Згідно довідки Державного виконавця Чаплинського ВДВС ГТУЮ у Херсонській області станом на 01.10.2018 року ОСОБА_3 має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 27123,00 грн.

Відповідно до ухвали Чаплинського районного суду Херсонської області від 05.03.2014 року ОСОБА_3 оголошено у розшук через органи внутрішніх справ.

Відповідно до відповіді №7365/8/03-2019 від 30.09.2019 року слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області, що згідно відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчими слідчих підрозділів ГУНП в Херсонській області про підозру ОСОБА_3 не повідомлялося та кримінальні провадження відносно вказаної особи у провадженні не перебували.

Відповідно відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 04.10.2019 року ОСОБА_3 на обліку в Управлінні не перебуває, пенсію не отримує.

Відповідно до відповіді №1081/9/21-22-02-02-03 від 03.10.2019 року Державної податкової Служби України Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономної республіки Крим та м. Севастополі повідомлено, що згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відсутні дані про доходи, отримані фізичною особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.01.2011р. по 30.06.2019р.

Відповідно до відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, повідомлено що відомостей про перетинання державного кордону України у період з 29.09.2014р. по теперішній час ІНФОРМАЦІЯ_4 р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в базі даних не виявлено.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами, ОСОБА_3 мешкав разом із заявницею за адресою АДРЕСА_3 , десь років дев`ять вони його не бачили, місце його проживання їм не відомо, відомості щодо ОСОБА_3 їм відомі зі слів заявниці.

Відповідно ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Необхідність визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім заявник пов`язує з неможливістю реєстрації дитини без згоди батька.

В судовому засіданні встановлено і підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_2 та витягом з протоколу № 6 від 14.06.2016 року, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована в житловому приміщенні АДРЕСА_2 разом із своїм сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Нормами ст. 306 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином вбачається, що заявник повинен мати особисту цивільно-правову заінтересованість у зміні правового статусу особи, яку просить визнати безвісно відсутньою.

Згідно з ч.1 ст.308 ЦПК України, суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок:

«безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:

а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;

б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;

в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до ч.2ст.43 ЦК України;

г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, оскільки в ході судового розгляду твердження викладені в заяві ОСОБА_1 про відсутність інформації про місце знаходження ОСОБА_3 спростовані належними та допустимими доказами та враховуючи, що оголошення ОСОБА_3 у розшук за поданням державного виконавця не є безумовною підставою для визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім, протягом останнього року заявником не вживалися будь які заходи спрямовані на встановлення місця знаходження ОСОБА_3 , суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи безвісно відсутньою є не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Посилання заявника ОСОБА_1 на покази свідків, як на докази по справі, не приймаються судом до уваги, як такі, що не дають підстав вважати, що ОСОБА_3 відсутній у місці проживання певний період, так як відомості щодо нього свідкам відомі за слів заявниці.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.43 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 259, 263-265, 305, 306, 308 ЦПК України,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Виконавчий комітет Херсонської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. І. Кузьміна

Присяжні І.С. Сабадаш -Запускалова

Т.В.Христофорова

Повний текст рішення складено 16.06.2020 року