КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Гарницьким Павлом Петровичем, який діє на підставі договору, на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 24 573,93 грн. за кредитним договором № б/н від 11.11.2015, з яких: 10 965,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 100,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 111,32 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,00 грн.; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 146,38 грн. - штраф (процентна складова).

В обґрунтування вимог посилався на те, що 11.11.2015 ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 573,93 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (а.с. 1-3).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у сумі 10 965,59 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. (а.с. 104-110).

В апеляційній скарзі, представник відповідача - ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовний вимог в повному обсязі.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не вірно встановив обставини справи стосовно відкритого відповідачем карткового рахунку (а.с. 112-115 зв.).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Але погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можливо з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2015 ОСОБА_1 підписала заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до якої відповідач отримала кредит у розмірі 5 000,00 грн. на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань утворилась заборгованість за кредитом, яка станом на 15.08.2019 складає 24 573,93 грн., з яких: 10 965,59 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5 100,64 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 6 111,32 грн. - пеня за прострочене зобов`язання; 750,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; 500,00 грн. - фіксована частина штрафу; 1 146,38 грн. - процентна складова штрафу.

Слід зазначити, що 11.11.2015 у формулярі Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «ПриватБанку» машинописним способом заповнена інформація про персональні та контактні дані ОСОБА_1 , а також останньою проставлено підпис під текстом у розділі «Ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПриватБанку». Однак ніякого волевиявлення відповідача про отримання саме кредитної картки в наданій анкеті не міститься, а тому не можливо дослідити, яку саме картку було отримано ОСОБА_1 , на яких умовах, з яким кредитним лімітом та за яким терміном дії, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

Окрім того, при пред`явленні позову банком наданий витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», у яких містяться умови щодо пільгового періоду, базової процентної ставки, строків сплати заборгованості, неустойки для наступних видів кредитних карт:

- Універсальна, 30 днів пільгового періоду;

- Універсальна, 55 днів пільгового періоду;

- Універсальна Contract;

- Універсальна GOLD.

При цьому, для карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та «Універсальна Contract» процентна ставка для всього періоду кредитування вказана як незмінна, а для інших карток процентна ставка підвищується у чітко вказані дати.

З наданої Анкети-заяви розділу не можливо встановити яку кредитну картку було видано відповідачу, крім того наданий позивачем витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить підпису ОСОБА_1 .

Використання даних наведених Тарифів є можливим лише за умови, що в Анкеті-заяві позначено про те, яку конкретно картку отримав позичальник, інакше втрачається зв`язок між тарифами та умовами кредитування, які були обрані позичальником, та, виходячи з чого, має орієнтуватися суд під час розгляду справи.

Окрім того, матеріали справи не містять даних про те, що відповідач при заповненні Анкети-заяви був ознайомлений та погодив використання саме цих Тарифів, та що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначених у цих документах розмірах і порядку нарахування.

Анкета-заява не містить таких основоположних умов, виходячи з яких суд мав би реальну можливість установити укладення договору, конкретні його умови, зокрема, встановити, яка процента ставка мала б відповідати правовідносинам сторін. Розрахунок заборгованості таким доказом не є, оскільки такий складено безпосередньо позивачем, при цьому доказів на підтвердження визначених банком показників, матеріали справи не містять.

Факт видачі кредитної картки та встановлення кредитного ліміту банком не підтверджений.

Вирішуючи те, яке рішення необхідно постановити по справі, суд керується також доказами у справі, які логічно мають вказувати на зміст правовідносин. Разом з тим, за встановлених вище обставин не можливо встановити яку саме картку видано, суму виданого кредиту, розмір процентної ставки, умови відповідальності позичальника, на які вказує позивач.

Оскільки банком не доведено про тип кредитної картки, та строк її дії, у зв`язку з чим неможливо установити розмір тіла по кредиту, розмір відсотків, обумовлений сторонами при укладенні договору, при цьому Правила надання банківських послуг «ПриватБанку» з огляду на їх мінливий характер не можна вважати складовою кредитного договору, відтак такі вимоги є недоведеними.

Ураховуючи вище викладене, банком не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а висновки суду першої інстанції про наявні підстави для стягнення суми тіла кредиту не підтверджені матеріалами справи.

За таких обставин, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25.03.2020 в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» щодо цих вимог.

Також апелянт звертає увагу на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача та, за його припущенням, саме працівники банку зняли грошові кошти з карткового рахунку відповідача, завідомо знаючи, що остання перебуває за кордоном, аби мати можливість пред`явити штучний позов про стягнення заборгованості,колегія суддів не бере до уваги, оскільки, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вищезазначених обставин.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В апеляційній скарзі міститься вимога про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу. На підтвердження вищезазначеного, матеріали справи містять Угоду (договір) про надання правової допомоги від 17.12.2019 (а.с. 65-66), додаткова угода № 1 від 17.12.2019 із зазначенням гонорару адвоката у твердій грошовій валюті (а.с. 67), попередній розрахунок витраченого часу адвоката від 19.12.2019 (а.с. 68) та копія квитанції до прибуткового касового ордеру № 42 від 19.12.2019 на суму 15 000,00 грн. (а.с. 69).

Отже, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, та скасуванню рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, та ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову щодо цих вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Таким чином, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України пропорційно до задоволених вимог з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 881,50 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Гарницьким Павлом Петровичем, який діє на підставі договору - задовольнити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - скасувати в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволені позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту - відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН: НОМЕР_2 ) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 881,50 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський