Справа №242/5905/19
Провадження №2/242/1375/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В. І., секретар судового засідання Нарижна О. Г., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-11 м. Селидове», про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 17.10.2019 року звернулася до суду із позовом до територіальної громади Селидівської міської ради про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона у період з 2011 року проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності № 8216 від 23.05.1995 року, виданого службою приватизації державного житлового фонду ВО «Селидіввугілля» та свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.03.2013 року, виданого державним нотаріусом Першої селидівської нотаріальної контори - Климовою О.В. У січні 2010 року тяжко хворів син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у зв`язку з чим позивач допомагала по господарству та здійснювала догляд за хворим ОСОБА_3 . Зазначала, що з січня 2011 року вони постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство. Позивач купувала ліки та продукти харчування, робила ремонт, доглядала за хворим ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 також почала хворіти та ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Позивач здійснювала поховання померлої ОСОБА_2 . Зазначала, що вона проживала разом із ОСОБА_2 за місцем її проживання, інші особи за вказаною адресою не проживали. Інших спадкоємців у ОСОБА_2 не було. Також, позивач дізналася, що померла ОСОБА_2 заповідала усе своє майно своїй племінниці ОСОБА_4 , яка проживає у с.Цукурине. Також, позивачу стало відомо, що ОСОБА_4 померла у 2013 року, тобто до настання смерті ОСОБА_2 .

Позивач звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 та 31.05.2019 року вона отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано доказів на підтвердження факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає себе спадкоємцем четвертої черги, оскільки проживала однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем необхідно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину. Просить суд встановити факт проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом п`яти років, з січня 2011 року по час відкриття спадщини.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представники територіальної громади Селидівської міської ради та третьої особи Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-11 м. Селидове» у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Представник територіальної громади Селидівської міської ради надав заяву про розгляд справи без його участі, просив прийняти рішення на розсуд суду.

Ухвалою суду від 21.10.2019 року відкрито провадження у справі, зобов`язано державного нотаріуса Першої селидівської державної нотаріальної контори у строк до 20.12.2019 року надати суду інформацію щодо наявності заповіту, складеного ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у разі наявності заповіту зазначити на чиє ім`я його складено. Також зобов`язано Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у строк до 20.12.2019 року надати суду інформацію про наявність чи відсутність актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла у 2013 році.

Ухвалою суду від 25.03.2020 року закрито підготовче засідання та призначено судовий розгляд справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть НОМЕР_2 , виданого 20.02.2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Квартира АДРЕСА_2 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та її сину ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на підставі свідоцтва № 8216 про право власності на житло, виданого Службою приватизації державного житлового фонду п/о «Селидіввугілля».

Після смерті сина ОСОБА_3 його мати ОСОБА_2 прийняла спадщину за законом, про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Першої селидівської державної нотаріальної контори 29 березня 2013 року.

Згідно копії паспорту НОМЕР_3 , виданого Селидівським МВ ГУМВС України в Донецькій області 06.09.2008 року, ОСОБА_1 , 1992 року народження, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою приватного нотаріуса Селидівського міського нотаріального округу 31.05.2019 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини та вона не є особою визначеною ч. 4 ст. 1268 ЦК України, а тому вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона починаючи з січня 2011 року проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю по день її смерті. Вважає себе спадкоємцем четвертої черги та такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до інформаційного листа Першої селидівської державної нотаріальної контори від 10.03.2020 року №192/01-16, вбачається, що 29.03.2013 року за реєстровим №360 був посвідчений заповіт від імені ОСОБА_2 на все майно на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З інформації наданої Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану від 23.10.2019 року №16.39-5/3603 вбачається, що відділом виявлено наявність актового запису про смерть №90 від 16.12.2013 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суд звертає увагу, що встановлення факту, що має юридичне значення необхідно для позивача з метою отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України "Про нотаріат", "Про міжнародне приватне право", іншими законами та підзаконними нормативними актами, як нормами матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно із ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

При вирішенні даної справи суд бере до уваги роз`яснення викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де зазначено, що при вирішенні справ даної категорії суд має встановити:

- місце відкриття спадщини;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі відповідно ч. 1 ст. 229 ЦПК України. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Позивач має намір отримати спадщину після смерті ОСОБА_2 з якою вона не перебувала у родинних відносинах, про що зазначає у позовній заяві.

Судом було задоволені клопотання позивача про отримання інформації щодо наявності заповіту, складеного ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про надання інформації про наявність чи відсутність актового запису про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Проте, позивач не зверталася до суду із клопотанням про витребування інформації щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , а також ОСОБА_4 , на яку померлою ОСОБА_2 було складено заповіт, що позбавляє суд перевірити обставини, що підлягають доказуванню у даній справі, зокрема місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину.

Також, суд враховує довідку Селидівського міського суду Донецької області від 25.03.2020 року за №324/20, де вбачається, що в провадженні суду перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_5 , заінтересована особа: Селидівська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Так, рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі № 242/2412/17 ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні позову про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з січня 2010 року по день її смерті.

ОСОБА_5 у справі № 242/2412/17 було надано акт про проживання від 01.06.2017 року складеного головою правління ОСББ «Союз -11 м.Селидове», де зазначалося, що ОСОБА_5 , 1960 року народження, та ОСОБА_2 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 2010 року проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, сплачувала комунальні послуги, купувала ліки та продукти харчування, по день смерті ОСОБА_2 , а також довідку від 15.06.2017 року, виданою Головною правління ОСББ «Союз-11 м. Селидове», де зазначено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , 1960 року народження, проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 , по день смерті ОСОБА_2 .

У суду відсутні відомості чи перебувають позивач у даній справі ОСОБА_1 у родинних відносинах разом із ОСОБА_5 , яка зверталась із аналогічною заявою в порядку окремого провадження.

Проте, звертаючись із даним позовом ОСОБА_1 надала суду у якості доказу проживання однією сім`єю акт про проживання від 16.10.2019 року, складений головою правління ОСББ «Союз -11 м.Селидове», де зазначено, що ОСОБА_1 , 1992 року народження, та ОСОБА_2 , 1930 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з січня 2011 року проживали однією сім`єю та вели спільне господарство, сплачувала комунальні послуги, купувала ліки та продукти харчування, по день смерті ОСОБА_2 , а також довідку від 16.10.2019 року, видану Головною правління ОСББ «Союз-11 м. Селидове», де зазначено, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , 1992 року народження, проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 , по день смерті ОСОБА_2 .

Тобто, досліджені судом у справі №242/2412/17 акт про проживання від 01.06.2017 року складеного головою правління ОСББ «Союз -11 м.Селидове» і довідка від 15.06.2017 року, виданою Головною правління ОСББ «Союз-11 м. Селидове» надані ОСОБА_5 , за змістом співпадають з актом про проживання від 16.10.2019 року складеного головою правління ОСББ «Союз -11 м.Селидове» і довідкою від 16.10.2019 року, виданою Головною правління ОСББ «Союз-11 м. Селидове», які надала ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що підставою для відмови у задоволенні позову у справі №242/2412/17 було те, що виходячи із змісту ст. 3 СК України та враховуючи те, що ОСОБА_5 в період з 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , і доказів того, що шлюб у встановленому порядку розірвано, не було надано, напроти - заявник сама не заперечувала факт перебування нею у шлюбі з ОСОБА_6 , суд дійшов висновку, що створення сім`ї з ОСОБА_2 суперечить моральним засадам суспільства, і заявник не може набувати право на спадщину, як спадкоємець четвертої черги за законом.

Тобто, рішенням суду ОСОБА_5 відмовлено у встановлені зазначеного факту, оскільки перебуваючи у шлюбу із ОСОБА_6 вона не може створити сім`ю разом із іншою особою ОСОБА_2 .

Позивач у судове засідання не з`явилася, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості з`ясувати обставини справи з урахуванням обставин встановлених рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2018 року, яке набрало законної сили, де позивач ОСОБА_5 стверджувала, що вона проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2010 року по день її смерті.

Також, при вирішенні даної справи суд враховує роз`яснення викладені у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі №521/16365/15.

Верховний Суд зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність:

-спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт;

-надання взаємної допомоги;

-усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням;

-інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У якості доказів понесення витрат під час спільного проживання однією сім`єю позивачем надано свідоцтво про поховання від 20.02.2017 року, чеки з аптек, які датовані 15.02.2017 року, 17.02.2017 року, 13.02.2017 року, та товарний чек №35 від 01.02.2017 року.

Проте, надані докази беззаперечно не свідчать проте, що позивач ОСОБА_1 здійснювала поховання ОСОБА_2 та купувала для неї ліки.

Також, надані докази не підтверджують проживання ОСОБА_1 разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з січня 2011 року.

Наданий позивач прибутковий касовий ордер від 18.02.2017 року суд не бере до уваги, оскільки взагалі не відомо його походження, а саме ким він виданий.

Суд наголошує, що згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

При вирішенні даного питання суд також враховує роз`яснення викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Згідно з вищевказаних роз`яснень вбачається, що при встановленні судами факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення ст. 3 СК, відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З наданих суду доказів, не встановлено, що ОСОБА_1 у період з січня 2011 року проживала разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю.

Як вже зазначалося, суд позбавлений можливості з`ясувати всі обставини по справі, а саме щодо наявності або відсутності спадкових справ після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , яка є потенційним спадкоємцем за заповітом, та можливого спадкування за правом представлення після її смерті іншими особами, а також надати оцінку доказам з урахуванням обставин встановлених рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 02.02.2018 року, яке набрало законної сили, де інша особа стверджувала, що вона проживала однією сім`єю разом із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з січня 2010 року по день її смерті.

Також, суд відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України позбавлений можливості роз`яснити учасникам судового процесу, зокрема позивачу, їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, у тому числі щодо звернення до суду із клопотанням про витребування доказів.

Суд враховує докази, що знаходяться в матеріалах справи та вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів того, що вона дійсно починаючи з 2011 року проживала однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також той факт, що окрім неї відсутні інші спадкоємці.

Керуючись ст. ст. 12,13,81,259,258,263-265 ЦПК України, -

ухвалив:

У задоволенні позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади Селидівської міської ради, третя особа: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Союз-11 м. Селидове», про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12.06.2020 року.

Суддя В. І. Капітонов