Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"15" червня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В., за участю секретаря судового засідання Шеремета А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини. В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Кальміуського району з 25.05.2015 року. За особистим зверненням ОСОБА_1 від 26.07.2015 року призначено допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 з 01.09.2014 року до 28.02.2019 року в розмірі 1485 грн. щомісяця. ОСОБА_1 була відсутня на підконтрольній території держави з 22.05.2017 року по 14.08.2017 року внаслідок чого виникла переплата державної допомоги при народженні дитини в розмірі 1485,00 грн. Посилаючись, зокрема, на ст.ст.16, 1166 ЦК України, просив суд стягнути з ОСОБА_1 суму надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини в розмірі 1485,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про день розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

На підставі рішення Маріупольської міської ради від 25.07.2017 №7/20-1724 діяльність управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради припинено шляхом ліквідації з 01 січня 2018 року. При цьому пунктом 13 даного рішення правонаступником УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради визначено Департамент соціального захисту населення Маріупольської міської ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з с. Тельманове Тельманівського району Донецької області до Кальміуського району міста Маріуполя. До довідки внесені відомості про дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішенням УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради від 09.11.2017 року ОСОБА_1 призначено допомогу при народженні дитини з 01.07.2015 року по 30.09.2017 року .

З відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Прикордонної служби України ОСОБА_4 в період з 22.05.2017 року по 14.08.2017 року перебувала на території непідконтрольній території України.

Рішенням начальника управління від 26.09.2017 року за №01/1752 дію довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_1 скасовано.

Згідно витягу з протоколу №01-05/173 від 04.09.2017 року ОСОБА_1 поновлено державну соціальну допомогу при народженні дитини з моменту припинення.

Згідно витягу з протоколу №01-05/2017 від 30.10.2017 року ОСОБА_1 припинено всі види соціальної допомоги, оскільки встановлено, що остання була відсутня на підконтрольній території держави протягом 84 днів в період з 22.05.2017 року по 14.08.2017 року.

Згідно рішення начальника управління УСЗН Кальміуського району Маріупольської міської ради встановлено, що по особовому рахунку ОСОБА_1 утворилась переплата державної соціальної допомоги при народженні дитини за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року у розмірі 1485 грн у зв`язку зі скасуванням довідки внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини є видом державної допомоги сім`ям з дітьми.

Відповідно до ст.5 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» всі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 року № 1706-VII, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до абзацу восьмого частини першої статті 12 Закону, у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання згідно з абзацом другим пункту 3 частини другої статті 9 цього Закону рішення про скасування дії довідки відповідно до пункту 3 частини першої цієї статті приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини другої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, внутрішньо переміщена особа зобов`язана повідомляти про зміну фактичного місця проживання або про повернення до покинутого місця проживання протягом 10 днів. У разі виявлення подання внутрішньо переміщеною особою завідомо неправдивих відомостей для отримання довідки про взяття на облік відшкодувати фактичні витрати, понесені за рахунок державного та місцевих бюджетів у результаті реалізації прав, передбачених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За вимогою ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

З огляду на викладені положення нормативних актів, а також враховуючи, що ОСОБА_1 не повідомила позивача про своє перебування більше ніж 60 днів поспіль на тимчасово непідконтрольній території, тобто самостійно не вказала про виникнення обставин, які унеможливлюють виплату такої грошової допомоги, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача права на отримання відповідної допомоги та необхідності її зворотнього стягнення з неї на користь позивач в сумі 1485,00 грн., як набутої ОСОБА_1 за період з 01.10.2017 року по 31.10.2017 року без достатньої правової підстави.

Тому суд визнає аргументованими доводи представника позивача, що об`єктивно грунтуються на положеннях закону та доводяться належними і допустими доказами.

На підставі викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю в межах заявлених позовних вимог.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування відповідачем судових витрат підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 81, 89, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів державної допомоги при народженні дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради () незаконно отриману суму державної допомоги при народженні дитини в розмірі 1485 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят п`ять гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Департаменту соціального захисту населення Маріупольської міської ради () судовий збір у сумі 1762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення повинно бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя: Н. В. Литвиненко