Справа № 521/1022/20
Провадження № 2/521/1703/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання Коваль Т.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася Військова академія (м. Одеса) з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 26.07.2016 року наказом № 398 начальника Військової академії зараховано курсантом до учбового закладу на всі види забезпечення за курсантськими нормами.

18.01.2017 року відповідача відраховано з числа курсантів «через небажання продовжувати навчання» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, виключено із списків особового складу Військової академії, знято зі всіх видів забезпечення та направлено у розпорядження Дзержинського-Довгинуївським ОРВК Дніпропетровської області для постановки на військовий облік.

Станом на 18.01.2017 року заборгованість відповідача перед учбовим закладом за витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі становить 35601,71 грн..

Зазначені кошти позивач просить стягнути на користь Військової академії (м. Одеса).

Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на користь Військової академії (м. Одеса) судові витрати на оплату судового збору в розмірі 2102 грн.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, просив розглянути справу у його відсутність, про що надав письмове клопотання.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти стягнення заборгованості не заперечував та просив не стягувати з нього судовий збір оскільки це порушення Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на підставі начальника Військової академії від 26.07.2016 р. № 398 ОСОБА_1 зараховано курсантом першого курсу Військової академії денної форми навчання в галузі знань, спеціальності та спеціалізації: «Галузь знань «транспорт», Спеціальність автомобільний транспорт, Спеціалізація Автомобілі та автомобільне господарство для Міністерства оборони України.

Наказом начальника Військової академії від 29.08.2016 р. № 197 ОСОБА_1 зараховано на всі види забезпечення за курсантськими нормами. (а.с. 10)

У відповідності до вимог п. п. 15, 16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1153/2008, між Міністерством оборони України в особі ТВО начальника Військової академії (м. Одеса) полковником Маслієм О.М. та курсантом ОСОБА_1 був укладений контракт. (а.с. 17)

Згідно умов укладеного Контракту передбачено, що відповідач взяв на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

ОСОБА_1 звернувся до командування Військової академії з рапортом про його відрахування з числа курсантів Військової академії у зв`язку з розірванням контракту зі сторони військовослужбовця через небажання продовжувати навчання.

18.01.2017 року наказом начальника Військової академії №5-РС відповідача відраховано з числа курсантів та звільнено в запас. (а.с. 12)

Відповідно до довідки-розрахунку від 18.01.2017р. № 1/55/36, складеної Військовою академією (м. Одеса), загальний розмір витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 у Військовій академії (м. Одеса) становить 38601,71 грн. (а.с.13). Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, відповідач частково сплатив суму заборгованості, а саме в розмірі 3000 грн. На сьогоднішній день сума заборгованості становить 35601,71 грн.

Заборгованість добровільно відповідачем не сплачена.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 36 Указу Президента України «Про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» контракт про навчання припиняється (розривається) достроково через недисциплінованість курсанта, невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відповідно до пункту 227 цього Положення.

Із врахуванням викладених обставин Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено обов`язок громадян, відрахованих військових навчальних закладів Збройних Сил України через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно пунктів "є", "є", "ж", "і", "и" частини шостої статті 26 цього Закону, головувати Міністерству оборони України та іншим центральним нам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, ти, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно п. 8 «Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12.07.2006 року № 964, сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.

Так, за Постановою КМУ «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 12.04.2017 року відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло -, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 через небажання продовжувати навчання фактично достроково розірвав контракт із Військовою академією, його відраховано з учбового закладу, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача перед позивачем заборгованості, що підтверджується матеріалами справи, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б вказували на неправомірність звернення позивача з вимогою про стягнення з відповідача даних коштів, суд вважає, що є всі законні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що позовні вимоги Військової академії (м. Одеса) про відшкодування витрат за період навчання підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн., який підлягає стягненню з відповідача (а.с. 22).

Відповідачем доказів, підстав звільнення його від сплати судових витрат суду надано не було.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 610, 615, 626 ЦК України, Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України, від 01 березня 2007року №313 "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ", ст.ст. 12,13, 81, 259, 264, 268, 273, 280, 281, 283, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Військової академії (м. Одеса) до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (код 24983020, місцезнаходження юридичної особи: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 35 601 (тридцять п`ять тисяч шістсот одна) грн. 71 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь Військової академії (м. Одеса) (код 24983020, місцезнаходження юридичної особи: 65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10) витрати по оплаті судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН