Справа № 161/2530/20
Провадження № 2/161/1645/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Пахолюка А.М.

при секретарі - Будько І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення не предмет застави, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство (далі - АТ) «Ідея банк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення не предмет застави.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22.02.2012 року між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 910.13357, згідно якого отсанній отримав кредит в розмірі 86933 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 .

Вказує, що ОСОБА_2 умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 28.12.2019 року становить 197815,09 грн., в тому числі: прострочений борг - 63790,18 грн., прострочені проценти - 80542,75 грн., пеня несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 28.12.2018 по 28.12.2019 року - 46465,59 грн., дебіторська заборгованість - 2669,91 грн., інші штрафні санкції - 4346,66 грн.

Разом з тим, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 23.03.2012 року укладено договір застави транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 за умовами якого, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмової згоди.

Проте, позивачу стало відомо, що всупереч вищезазначеному та без письмової згоди позивача, ОСОБА_2 було відчужено предмет застави, та наданий час актуальним власником є ОСОБА_1 - відповідач по справі.

Вважає, що для відповідача збережена сила обтяження рухомого майна, а позивач, має право на задоволення своїх вимог за рахунок заставленого майна.

На підставі наведеного, просить суд, вилучити у відповідача транспортний засіб марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , який є предметом застави та передати позивачу на період до його реалізації. В рахунок погашення кредитних зобов`язань за кредитним договором №910.13357, укладеним між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 197815,09 грн., звернути стягнення на предмет застави, який належить ОСОБА_1 , а саме транспортний засіб марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Стягнути витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та розпочато підготовче провадження у справі.

Ухвалою суду від 09 квітня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

До початку судового засідання представник позивача подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач також до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечив повністю.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

За змістом статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, 22.02.2012 року між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 910.13357, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 86933 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору ОСОБА_2 утворилась заборгованість, яка станом на 28.12.2019 року становить 197815,09 грн., в тому числі: прострочений борг - 63790,18 грн., прострочені проценти - 80542,75 грн., пеня несвоєчасне виконання зобов`язань за період з 28.12.2018 по 28.12.2019 року - 46465,59 грн., дебіторська заборгованість - 2669,91 грн., інші штрафні санкції - 4346,66 грн. (а.с. 40).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 23.03.2012 року укладено договір застави транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , за умовами якого, відчуження предмету застави здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя(а.с. 20-21).

На підставі договору застави, укладеного з ОСОБА_2 обтяження на транспортний засіб, що є предметом спору, зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 04.04.2012 року (а.с. 27-28).

Згідно інформації бази даних Єдиного державного реєстру МВС станом на 01.08.2018 року зазначений транспортний засіб рахується зареєстрованим на ім`я ОСОБА_1 . Згідно цієї ж довідки, 10.10.2015 року вказаний автомобіль був зареєстрований, згідно з довідкою-рахунком, на нового власника ОСОБА_3 . 20.10.2015 року спірний автомобіль був знятий з обліку для реалізації, а 22.10.2015 року придбаний в торговельній організації ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 9, 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмета обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

У разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

За ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Всупереч наявного обтяження та без письмової згоди заставодержателя, ОСОБА_4 було відчужено предмет застави, власником якого згідно відповіді Головного сервісного центру МВС є відповідач ОСОБА_1 із державним номерним знаком НОМЕР_3 (а.с. 34).

Відповідно до договору застави транспортного засобу 910.13357 від 23.03.2012 року, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_2 (далі - договір застави), заставодержатель набуває права звернення стягнення на майно у випадку порушення заставодавцем умов кредитного договору або умов договору застави.

У договорі застави зазначено, що звернення стягнення на майно здійснюється заставодержателем шляхом позасудового врегулювання, згідно з яким заставодержатель набуває право від свого імені продати майно або прийняти його у власність у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у порядку, визначеному Законом України «Про заставу».

Положення цього пункту є застереженням про задоволення вимог заставодержателя і мають силу договору про задоволення вимог.

Тобто як випливає із змісту договору застави, реалізація майна може здійснюватися заставодержателем самостійно шляхом укладення від свого імені договорів купівлі-продажу майна з третіми особами, а в разі звернення стягнення на підставі рішення суду або виконавчого напису нотаріусу - в порядку, визначеному Законом України «Про заставу».

Тобто сторони, підписавши договір застави, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору .

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу заставодержателю права власності на предмет договору застави в позасудовому порядку, так і надання заставодержателю права від свого імені продати предмет застави як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог заставодержателя чи застереження в договорі застави на підставі договору купівлі-продажу.

Така правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №2-1513/10, провадження №61-25582св18.

За таких обставин суд вважає, що позивач, як заставодержатель транспортного засобу, незалежно від зміни його власника, не скористався своїм правом щодо позасудового вирішення спору, а саме шляхом визнання права власності на предмет застави.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог АТ «Ідея Банк» слід відмовити у зв`язку з передчасністю заявлених вимог.

Оскільки суд відмовляє позивачу у задоволенні позовної вимоги про звернення стягнення на предмет застави, тому не підлягає до задоволення позовна вимога про вилучення предмета застави.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст.526, 527, 533, 626, 629, 631, 651, 1046, 1048 Цивільного кодексу України суд, Закону України «Про заставу», Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення не предмет застави.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Ідея Банк», код ЄДРПОУ - 19390819, місцезнаходження: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11, електронна адреса: ;

Відповідач - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Повне рішення складено 03 червня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.