Справа №538/536/20
Провадження по справі №2/538/233/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Бондарь В.А.,

за участю секретаря Волошиної Л.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Лохвиця цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 04.04.2007 в розмірі 10519,92 грн., мотивуючи вимоги тим, що відповідач є спадкоємцем після померлого позичальника банку - ОСОБА_2 на підставі частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим має відповідати за його зобов`язаннями.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду від 28.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 25.05.2020 року.

25.05.2020 року розгляд справи відкладено на 18.06.2020 року, у зв`язку з клопотанням представника позивача.

У судове засідання 18.06.2020 року представник позивача не з"явився. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з"явився, заявою просив справу розглядати без його участі та відмовити в задоволенні позову, мотивуючи це спливом позовної давності та відсутністю у спадкодавця рухомого і нерухомого майна. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив у відзиві на позовну заяву, що він є сином ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Про кредитний договір, укладений між ОСОБА_2 та "ПриватБанком" та про наявність заборгованості за цим договором на час смерті батька, він не знав. Претензія, як кредитора АТ КБ "ПриватБанк" позивачем направлена до нотаріальної контори 21.12.2018 року. Відповідь з відмовою в прийнятті претензії нотаріальною конторою направлена 29.01.2019 року з роз"ясненням про пропущення строків пред"явлення вимог до спадкоємця, що позбавляє права на таку вимогу. АТ КБ "ПриватБанк" втратив право на звернення з вимогою до спадкоємця, так як пропустив шестимісячний строк з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, на пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину. А також пропустив строк - один рік від настання строку вимоги на пред`явлення вимог до спадкоємців, які прийняли спадщину, якщо він не знав і не міг знати про відкриття спадщини. Тому просить в задоволенні позову відмовити.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В позовній заяві АТ КБ "ПриватБанк" вказав, що на підставі кредитного договору № б/н від 04.04.2007 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на 11.11.2019 року забргованість за кредитним договором від 04.04.2007 року становить 10519,92 грн., яка складається з:10519,92 грн - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту, 19519,92 грн.- заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625, 0,00 грн.- пеня, 0,00 грн. - комісія, 0,00 грн. - штраф (фіксована частина), 0,00 грн. - штраф (процентна складова). Як пояснює позивач, спадкоємцем, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Дане підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де адреса реєстрації зазначена : АДРЕСА_1 . АТ КБ "ПриватБанку" не було відомо, чи прийняв відповідач спадщину після смерті ОСОБА_2 та чи отримав він свідоцтво про право на спадщину. Тому 17.01.2019 року АТ КБ "ПриватБанком" була направлена до другої лохвицької державної нотаріальної контори претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України про включення кредиторських вимог банку до спадкової маси після смерті ОСОБА_2 та повідомлення спадкоємців про необхідність погашення боргу за кредитом. 06.02.2019 року позивачем отримано відповідь від нотаріальної контори про те, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 з заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа була заведена на підставі претензії банку. АТ КБ "ПриватБанк" звернувся з претензією до ОСОБА_1 30.09.2019 року, як спадкоємця ОСОБА_2 , про погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором №б/н від 04.04.2007 року, яка задоволена не була. Позивач вважає, що спадкоємець ОСОБА_1 проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 04.04.2007 року, згідно якої отримав кредит 21600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором станом на 11.11.2019 року становить 10519,92 грн.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною третьою статті 1268 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.01.2019 року позивачем була направлена претензія кредитора до Другої лохвицької державної нотаріальної контори.06.02.2019 року позивачем отримано відповідь нотаріальної контори, де зазначено, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 з заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не зверталися. Спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк".

30.09.2019 року до ОСОБА_1 , як до спадкоємця, було направлено лист-претензію, за якою було пред"явлено вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 1281 ЦК України, в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 1281 ЦК України в поточній редакції кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 11 березня 2019 року у справі № 759/12484/15-ц.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 28.08.2019 в цивільній справі № 500/2593/15-ц.

У відповідності до положень частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Претензія, як кредитора АТ КБ "ПриватБанк" спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачем виставлена до Другої лохвицької державної нотаріальної контори 21.12.2018 року, яка не прийнята через порушення строків пред"явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців. Відповідь з відмовою в прийнятті претензії нотаріальною конторою направлена на адресу позивача 29.01.2019 року і отримана 06.02.2019 року з роз"ясненням, що позивач як кредитор спадкодавця через пропущення строків пред"явлення вимог до спадкоємців позбавляється права на таку вимогу. В позові позивач посилається про направлення претензії кредитором 17.01.2019 року і на отримання відповіді 06.02.2019 року, де зазначається, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 з заявами про прийняття чи відмову від спадщини не зверталися. Долучена відповідачем до матеріалів справи відповідь на претензію від 21.12.2018 року, що направлена нотаріальною конторою позивачу 29.01.2019 року та отримана 06.02.2019 року, говорить про інше. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , банку стало відомо про його смерть та про невиконання зобов"язань по укладеному договору, а отже позивач, як особа чиї права порушені, мав б звернутися про захист свого цивільного права не 29.01.2019 року, а в строки, що встановлені ст. 1281 ЦК України. За захистом своїх прав та інтересів кредитор звернувся до суду 06.04.2020 року.

Крім того, з наданих відповідачем доказів вбачається, що питання про успадкування майна померлого ОСОБА_2 не вирішувалося, за відсутністю такого. Житловий будинок, де проживає ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 належав ОСОБА_3 , який пізніше після її смерті був успадкований ОСОБА_1 Автомобіль ВАЗ-2101, що значиться в документах позивача за ОСОБА_2 на день смерті останнього був відсутній.

Враховуючи недоведеність позивачем факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , у межах вартості якого його спадкоємці несуть відповідальність перед кредитором та недотримання строків пред"явлення кредитором вимог до спадкоємців, що визначені ст. 1281 ЦК України, суд доходить висновку про необґрунтованість позову банку до спадкоємця боржника, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1268, 1281, 1282, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 279, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького

районного суду Полтавської області В.А. Бондарь