Ухвала

Іменем України

11 червня 2020року

м. Київ

справа № 520/175/14

провадження № 61-7895ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль»),

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просив замінити кредитора - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні з виконання виконавчих листів № 520/175/14-ц, виданих Київським районним судом м. Одеси 11 червня 2018 року, щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року в розмірі 469 440,37 дол. США, що еквівалентно 3 752 236 грн 87 коп., його правонаступником - Федяєвим В. І.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року солідарно стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за

кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року, у розмірі 469 440,37 дол. США, що еквівалентно 3 752 236 грн 87 коп.

11 червня 2018 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року.

За договором про відступлення права вимоги від 24 липня 2018 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступив публічному акціонерному товариству «Оксі Банк» (далі - ПАТ «Оксі Банк») право вимоги за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року, укладеним з ОСОБА_2

24 липня 2018 року ПАТ «Оксі Банк» відступив право вимоги за зазначеним кредитним договором товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп»), відповідно до договору про відступлення права вимоги.

У подальшому, 26 липня 2018 року, на підставі договору про відступлення права вимоги № 26-07/18/1, право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року відступлене ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виникла необхідність заміни сторони виконавчого провадження, оскільки заявник не може реалізувати свої права вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також інші права нового кредитора, та звернутись до органів виконавчої служби без заміни сторони у виконавчому проваджені, що надає йому право звернутись до суду з даною заявою.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного права шляхом заміни сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 520/175/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 11 червня 2018 року на ОСОБА_2 , щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року в розмірі 469 440,37 дол. США, що еквівалентно 3 752 236 грн 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 49 486,68 дол. США, що еквівалентно

395 547 грн 03 коп.; заборгованість за відсотками - 53 552,63 дол. США, що еквівалентно 428 046 грн 17 коп.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 366 401,06 дол. США, що еквівалентно 2 928 643 грн 67 коп., його правонаступником - Федяєвим В. І.

Замінено кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 520/175/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси 11 червня 2018 року на ОСОБА_3 , щодо стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції AT «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року в розмірі 469 440,37 дол. США, що еквівалентно 3 752 236 грн 87 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 49 486,68 дол. США, що еквівалентно 395 547 грн 03 коп.; заборгованість за відсотками - 53 552,63 дол. США, що еквівалентно 428 046 грн 17 коп.; пеня за прострочення кредиту та відсотків - 366 401,06 дол. США, що еквівалентно 2 928 643 грн 67 коп., його правонаступником - Федяєвим В. І.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі на підставі договору про відступлення права вимоги є правонаступництвом, і правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження. Заміна сторони виконавчого провадження внаслідок відступлення права вимоги до боржників можлива як під час виконання судового рішення, так і поза межами виконавчого провадження.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, виходив з того, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 13 червня 2019 року.

В обґрунтування касаційної скарги заявник зазначає, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договором цесії) є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року необхідно відмовити з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвал, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2015 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року в розмірі 469 440,37 дол. США, що еквівалентно 3 752 236 грн 87 коп.

11 червня 2018 року Київським районним судом м. Одеси видані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року.

Згідно договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки від 24 липня 2018 року та договором відступлення прав вимоги від 24 липня 2018 року AT «Райффайзен Банк Аваль» відступив ПАТ «Оксі Банк» право вимоги за кредитним договором № 014/0014/82/62326 від 07 серпня 2006 року, укладеним з ОСОБА_2

24 липня 2018 року ПАТ «Оксі Банк» відступив право вимоги за договором іпотеки за зазначеним кредитним договором ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп», відповідно до договору про відступлення права вимоги.

26 липня 2018 року ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп» на підставі договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки № 26-07/18/1, право вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/0014/82/62326, відступлено ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.1 договору, кредитор відступає за плату новому кредитору належні йому права вимоги за кредитним договором, а новий кредитор заміняє кредитора як сторону - кредитора у кредитному договорі, та приймає на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Новий кредитор сплачує кредитору вартість прав, що відступаються (відчужуються), в порядку та на умовах, передбачених договором.

Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, зокрема ОСОБА_1 , який є новим кредитором у фінансових правовідносинах з боржниками, а також новим стягувачем у виконавчому провадженні, що стало причиною його звернення до суду з даною заявою.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Так, статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12 липня 2001 року № 2664-III вказано,що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом, порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових

послуг, а у випадках, прямо визначених законом, інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця (ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінанс груп»), який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу ОСОБА_1 , який не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Таким чином, Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі 465/646/11.

Апеляційний суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що, висновок суду першої інстанції не узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній справі, відповідно до якої, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини третьої статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

Таким чином, апеляційний суд, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих у відповідності із процесуальним законом, а наведені вище обставини свідчать про те, що суд, мотивуючи своє рішення, правильно проаналізували норми закону та дійшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

Доводи касаційної скарги про те, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги є правонаступництвом, і такий правонаступник кредитора має право звернутись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, не заслуговують на увагу, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, тому ОСОБА_1 не може надавати фінансові послуги згідно з чинним законодавством.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою та п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги),

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов