Справа № 361/6654/19
Провадження № 2/361/886/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2020 року позивач звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди внаслідок вчиненого кримінального правопорушення в розмірі 25000 грн. 00 коп.

Свій позов обґрунтовувала тим, що 14 вересня 2016 року близько 14 години 20 хв. гр. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з особливою люттю та жорстокістю, з образами та кулаками накинулася на неї, схопивши лівою рукою за волосся, нанесла їй кулаком правої руки серію ударів по голові, шиї, спині, обох верхніх кінцівках та в область правого плеча. У результаті таких протиправних дій ОСОБА_2 у позивача в середній третині правого плеча утворився синець з крововиливом, а також множинні синці з крововиливами на голові, шиї, спині, обох верхніх кінцівках, що підтверджується записом в амбулаторній картці хворого.

Відповідно до висновку експерта № 248 від 06.10.2016 року встановлено, що виявлене у позивача тілесне ушкодження могло утворитися від однієї дії тупого предмету, по строку може відповідати 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Позивач зазначає, що у зв`язку із скоєнням ОСОБА_2 стосовно неї кримінального правопорушення, органом досудового розслідування було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004038 від 20.09.2016 року по обвинуваченню останньої у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та притягнуто до кримінальної відповідальності, а її визнано потерпілою по цьому кримінальному провадженню.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 травня 2019 року клопотання обвинуваченої ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження відносно неї у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України задоволено та звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п.1 ч. 1 ст. 49 КК України, заявлений потерпілою ОСОБА_1 цивільний позов залишено без розгляду, надавши останній можливість звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004038 від 20.09.2016 року, закрито.

Позивач посилається також на вимоги ч. 1 ст. 128 КПК України в якій зазначається, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Позивач зазначає, що їй внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 була заподіяна матеріальна та значна моральна шкода, оскільки у зв`язку із побиттям вона змушена була звернутися за медичною допомогою до Броварської центральної районної лікарні та витратила кошти на проїзд автомобілем, оскільки за станом здоров`я не мала змоги пересуватися самостійно, без сторонньої допомоги, атакож позивач понесла витрати на придбання ліків, що були призначені лікарями за результатами огляду та надання медичної допомоги.

Позивач зазначає, що вона в результаті вчиненого злочину відповідачкою по справі ОСОБА_2 зазначала значної моральної шкоди, оскільки з її вини вона перенесла сильні душевні страждання та хвилювання, а також психологічний стрес, втратила на значний період часу душевний спокій, що негативно відобразилося на стані її здоров`я, у зв`язку з чим змушена була проходити необхідне лікування для відновлення свого стану здоров`я та звертатися з цього приводу за допомогою до медичних працівників. Після побиття і до цього часу вона відчуває нервові хвилювання, розлади сну, постійний біль, слабкість, запаморочення, тривогу та душевний дискомфорт, що не дає їй змоги вести повноцінний звичний спосіб життя. Протягом тривалого періоду, фактично вже три роки, у неї проявляються емоційні спалахи та непокоять постійні неврози, а її емоційний стан характеризується тривогою, страхом, неможливістю зосередитися на основних питаннях життя в повній мірі та ефективному їх вирішенні.

Виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань, завдану відповідачкою ОСОБА_2 моральну шкоду, позивач оцінила в грошовій формі в розмірі 25000 гривень.

04 жовтня 2019 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 12 грудня 2019 року.

18 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив у якому відповідач просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Відповідач у відзиві зазначає, що ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї документами, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з неї на користь позивача завданої в результаті вчиненого кримінального правопорушення моральної шкоди в грошовій формі в сумі 25 000 (двадцять п`ять тисяч), гривень не визнаєповністю.

Відповідач зазначила, що твердження позивача про нанесення їй відповідачем тілесних ушкоджень кулаком правої руки, серії ударів по голові, шиї, спині, обох верхніх кінцівках та спричинення їй відповідачем множинних синців з крововиливами на голові, шиї, спині, обох верхніх кінцівках спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 248 від 06.10.2016 року, проведеної в рамках кримінального провадження № 0004038 від 20.09.2016 року. Відповідно до висновку вказаної експертизи при судово-медичній експертизі по освідуванню, з врахуванням представленої медичної документації, у ОСОБА_1 виявлений синець в середній третині правого плеча; виявлене тілесне ушкодження могло утворитись від однієї дії тупого предмету, по строку може відповідати 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

У вказаному висновку судово-медичної експертизи також зазначено, що діагнози: Забій м`яких тканин голови. Множинні забої м`яких тканин обох верхніх кінцівок, стегна. Забій грудної клітини. Струс головного мозку не підтверджені об`єктивними даними (не описаний характер, морфологія, кількість, точна локалізація тілесних ушкоджень, неврологічна симптоматика), тому згідно Правил встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, у висновках враховуватись не можуть.

Таким чином відповідач зазначає, що позивач на обґрунтування своїх позовних вимог про стягнення з неї моральної шкоди в сумі 25 000 грн., посилається на обставини, які не встановлені і не підтверджені під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження № 0004038 від 20.09.2016 року.

Посилання позивача на записи в амбулаторній карті хворого, відповідь на адвокатський запит Філії Броварська станція екстреної медичної допомоги, карту виїзду екстреної медичної допомоги, направлення на планову госпіталізацію в неврологічне відділення (без дати), довідку приймального відділення Броварської ЦРЛ не єналежними доказами, які підтверджують отримання нею тілесних ушкоджень, оскільки у кримінальному провадженні проводилась судово-медична експертиза і судово-медичний експерт ОСОБА_3 , який попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, встановив наявність лише одного легкого тілесного ушкодження у ОСОБА_1 у вигляді синця в середній третині правого плеча, яке утворилось від однієї дії тупого предмету.

Також відповідач звернула увагу суду на те, що ч. 1 ст.125 КК України передбачає відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Визначення поняття легке тілесне ушкодження міститься в Правилах судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6.

Відповідно до підпункту 2.3.5 пункту 2.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше як шість днів.

Таким чином, відповідача вважає, що позивачем ОСОБА_1 не надано доказів причинного зв`язку між одним синцем в середній третині правого плеча та сильними душевними стражданнями та хвилюваннями, а також психологічним стресом, який нібито перенесла позивач.

Відповідач зазначила, що позивач ОСОБА_1 не навела обґрунтування яким чином один синець в середній третині правого плеча призвів до необхідності лікування для відновлення свого стану здоров`я та звертатись з цього приводу за допомогою до медичних працівників, не надала доказів, які б підтверджували, що саме один синець в середній третині правого плеча є причиною того, що до цього часу позивач відчуває нервові хвилювання, розлади сну, постійний біль, слабкість запаморочення, тривогу та душевний дискомфорт, що не дає їй змоги вести повноцінний звичний життя, не долучила письмових доказів, які б підтверджували, що саме легке тілесне ушкодження у вигляді синця в середній третині правого плеча призвело до того, що фактично вже три роки у неї проявляються емоційні спалахи та непокоять постійні неврози, а її емоційний стан характеризується тривогою, страхом, неможливістю зосередитись на основних питаннях життя в повній мірі та ефективному їх вирішенні.

Відповідач зазначила, що протягом останніх 8-9 років відносини між нею та ОСОБА_1 дійсно напружені, оскільки останній не подобається, що відповідач піклуюся про безпритульних тварин і ОСОБА_1 при зустрічах висловлює їй своє невдоволення. Але відповідач зазначає, що вона навпаки намагається уникати зустрічей із ОСОБА_1 .

Відповідач зазначила, що вона є волонтером (опікуном безпритульних тварин), що підтверджується реєстраційним посвідченням №1649, виданим 26.06.2019 року директором Комунального підприємстваЦентр ідентифікації тварин Київської міської державної адміністрації.

Вважає, що розмір моральної шкоди оцінений позивачем в 25000 грн. не відповідає вимогам розумності і справедливості, характеру і обсягу моральних страждань позивача за наслідком отриманої нею травми, фізичних і моральних страждань.

Наслідком отримання тілесного ушкодження ОСОБА_1 стала також її протиправна поведінка, про що позивач не зазначає у позовній заяві, а саме 14.09.2016 року під час конфлікту позивач ОСОБА_1 заподіяла також і відповідачу тілесні ушкодження, ОСОБА_2 також зверталась із заявою до Броварського відділу поліції, що підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.09.2019 року, копія якого додається до відзиву.

За фактом спричинення ОСОБА_2 тілесних ушкоджень за ч.1 ст.125 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.09.2016 року внесено кримінальне провадження за № 0004037.

Відповідач також вважає себе потерпілою від зустрічі із ОСОБА_1 , яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона отримала тілесні ушкодження увигляді численних саден на обличчі, синця у верхній третині правої гомілки. Вказані тілесні ушкодження відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 231 від 22.09.2019 року, проведеної в рамках кримінального провадження № 0004037 від 20.09.2016 року, утворились від дій тупих предметів, по строку можуть відповідати 14.09.2016 року та, як кожне окремо, так і у своїй сукупності, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав у повному обсязі, пояснення надав аналогічні його змісту, та просив задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 позовні вимоги не визнала, просила у їх задоволенні відмовити, пояснення надала аналогічні змісту відзиву на позовну заяву.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом встановлено, що 14 вересня 2016 року близько 14 години 20 хв. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виникла сварка.

Так, із ухвали Броварського міськрайонного суду від 23 травня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 обвинувалась в тому, що 14 вересня 2016 року вона, перебуваючи біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_1 , приблизно о 14 годині 20 хвилин, на ґрунті довготривалих виниклих неприязних стосунків, вступила у словесну перепалку з потерпілою ОСОБА_1 , після чого, тримаючи останню лівою рукою за волосся, нанесла потерпілій один удар правою рукою в область правого плеча, чим умисно завдала ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження у виді синця в середній третині правого плеча.

Дії ОСОБА_2 за ознаками умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень, кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 23 травня 2019 року клопотання обвинуваченої ОСОБА_2 про закриття кримінального провадження відносно неї у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України у зв`язку із звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України задоволено. Звільнено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку міста Бровари, Київської області, від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, на підставі пункту 1 частини 1 статті 49 КК України. Заявлений потерпілою ОСОБА_1 цивільний позов залишено без розгляду, надавши останній можливість звернення з цим позовом в порядку цивільного судочинства.Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0004038 від 20.09.2016 - закрито. (а.с.8)

Відповідно до висновку експерта № 248 від 06.10.2016 року встановлено, що виявлене у позивача тілесне ушкодження могло утворитися від однієї дії тупого предмету, по строку може відповідати 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку вказаної експертизи при судово-медичній експертизі по освідуванню, з врахуванням представленої медичної документації, у ОСОБА_1 виявлений синець в середній третині правого плеча; виявлене тілесне ушкодження могло утворитись від однієї дії тупого предмету, по строку може відповідати 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

У вказаному висновку судово-медичної експертизи також зазначено, що діагнози: Забій м`яких тканин голови. Множинні забої м`яких тканин обох верхніх кінцівок, стегна. Забій грудної клітини. Струс головного мозку не підтверджені об`єктивними даними (не описаний характер, морфологія, кількість, точна локалізація тілесних ушкоджень, неврологічна симптоматика),згідно Правилами встановлення ступеню тяжкості тілесних пошкоджень, у висновках враховуватись не можуть. (а.с.58-60)

Суд вивчивши записи в амбулаторній карті хворого за 15.09.2016 року,16.09.2016 року, відповідь на адвокатський запит Філії Броварська станція екстреної медичної допомоги від 09.06.2017 року, карту виїзду екстреної медичної допомоги, направлення на планову госпіталізацію в неврологічне відділення (без дати), довідку приймального відділення Броварської ЦРЛ оцінює їх критично, оскільки вказані докази підтверджують факт події яка відбулася, спричинення одного легкого тілесного ушкоджень висновок про що наданий експертом, але жодним чином не підтверджує тривалості три роки моральних страждань позивача на які вона посилається у позовній заяві. Жодного доказу про те, що позивач зверталась з приводу негативних для себе наслідків внаслідок спричинення їй моральних страждань до лікарів чи проходила курси лікування, або інші докази суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як передбачено п. 1, 2 ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 23 ЦК Україниморальна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів .

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в п.5 Постанови, при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивача, доведеністю доказами, які містяться у справі, протиправних дій відповідача, якими спричинено тілесне ушкодження та яке пов`язано з короткочасним розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, втрати часу на відновлення порушеного права, ураховуючи отримання за наслідками позивачем ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень у вигляді виявленого синця в середній третині правого плеча та зважаючи на те, що виявлене тілесне ушкодження могло утворитись від однієї дії тупого предмету, по строку яке може відповідати 14.09.2016 року та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, суд враховуючи вимоги розумності та справедливості дійшов висновку, що відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі по 2000 грн., що є співмірним відшкодуванням враховуючи ступінь завданих тілесних ушкоджень, тривалість страждань та їх характер.

Керуючись ст. ст. 76 84, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.