Справа № 288/320/15-ц
Провадження № 2/288/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року. смт.Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

за участю секретарів судового засідання - Франчук Ю.О., Костюк О.В.,

представника позивача за первісним позовом - ОСОБА_1 ,

відповідача за первісним позовом - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Попільня цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення вартості безпідставно набутого майна, послуг та витребування майна із чужого володіння та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі Позивач за первісним позовом) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі Відповідач за первісним позовом) про повернення вартості безпідставно набутого майна, послуг та витребування майна із чужого володіння в якому вказує, що в червні 2013 року він, маючи намір придбати для сина будинок, домовився з ОСОБА_2 про купівлю за 35000 гривень у нього будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , при цьому його було повідомлено, що будинок знаходиться в непридатному стані для проживання та ОСОБА_2 , в зв`язку з своїм матеріальним становищем, не в змозі привести його в належний стан.

ОСОБА_2 мав документи, які підтверджували його право власності на будинок, проте правовстановлюючі документи на земельну ділянку, за місцем розташування будинку в нього були відсутні, в зв`язку з чим він не мав можливості його продати. Основною умовою майбутнього договору купівлі-продажу між сторонами було: проведення капітального ремонту в зазначеному будинку та його газифікація за кошти ОСОБА_3 , внесення ним завдатку в сумі 5000 гривень та сплата 1500 гривень на виготовлення документації на земельну ділянку, а після отримання документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку оформлення договору купівлі - продажу будинку та сплата решти суми за будинок.

ОСОБА_3 передав ОСОБА_2 5000 гривень завдатку та 1500 гривень на виготовлення документації на земельну ділянку, останній в свою чергу передав йому ключі від будинку та робочий проект від 24 жовтня 2006 року на підведення газу та газифікацію будинку.

ОСОБА_3 на виконання домовленості про проведення капітального ремонту в будинку, протягом липня - грудня 2013 року та березня - липня 2014 року для здійснення ремонту в будинку придбав наступні будівельні матеріали: - гіпсокартон 14 штук по ціні 52 грн. на суму 728 грн.; - гіпсокартон 5 штук по ціні 72 грн. на суму 360 грн.;- ізогіпс 8 мішків по ціні 56 грн. на суму 448 грн.; - сатенгіпс 8 мішків по ціні 58 грн. на суму 464 гри.; - профіль 10 штук по ціні 9 грн. на суму 90 грн.; - профіль 50 штук по ціні 15 грн. на суму 750 грн.; - прямий підвіс 300 штук по ціні 0,85 грн. на суму 255 грн.; - самонарізи 1000 штук по ціні 0.07 грн. на суму 70 грн.; - з`єднувач 15 штук по ціні 1,30 грн. на суму 19,50 грн.; - дюбеля 300 штук по ціні 0,20 грн. на суму 60 грн.; - профіль кутовий 1 штука по ціні 4,40 грн.; - ізогіпс 1 мішок по ціні 56 грн.; - тройник 1 штука по ціні 6,00 грн.; - заглушка 1 штука по ціні 2,15 грн.; - цемент 1 мішок по ціні 15 грн.; - майстер штукатурка 1 мішок по ціні 33,00 грн.; - бита 1 штука по ціні 14,00 грн.; - макловиця 1 штука по ціні 17,00 грн.; - самонарізи 1 упаковка по ціні 7,00 грн., а всього на суму 3 399,05 гри. Вказані будівельні матеріали були використані ним на ремонт трьох кімнат в будинку, а саме: перетяжку стін, виготовлення підвісної стелі та заміни підлоги в двох кімнатах.

Також ОСОБА_3 здійснив газифікацію будинку в зв`язку з чим ним було понесено такі витрати: - придбання матеріалів та монтажні роботи на суму 2431,70 грн.; - монтажні роботи з приєднанням до діючого газопроводу 899,22 грн.; - первинний пуск газу 253,65 грн.; - оплата приймання - передачі виконаних робіт 165,25 грн.; - придбання лічильника 1120 грн.; - оплата кооперативу за надання дозволу на врізку в газову мережу 2 050 грн., а всього на суму 6 919,82 грн.

Позивач за первісним позовом придбав будівельні матеріали, здійснив ремонт трьох кімнат будинку, провів та підключив газ, на всі роботи було затрачено кошти в розмірі 10318.87 гривень.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в даний будинок поселився його син ОСОБА_4 із сім`єю.

В жовтні 2014 року коли ремонтні роботи були майже закінчені, ОСОБА_2 відмовився продавати будинок по ціні за попередньою домовленістю та збільшив її до 56 000 гривень. Сторони не досягли згоди за вказаною ціною та ОСОБА_3 попросив повернути йому грошові кошти, які були витрачені на ремонт та газифікацію будинку, невикористані будівельні матеріали та особисті речі. ОСОБА_2 відмовився та повернув сину Позивача за первісним позовом сплачену суму завдатку, виселив його з будинку та забрав ключі від будинку.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь безпідставно набутого майна та послуг на суму 10318 гривень 87 копійок та витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 своє майно, а саме 1,5 кубічних метрів лісу кругляка та газовий лічильник.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної шкоди (т.1 а.с.174) в якому з врахуванням уточнених позовних вимог вказує, що він є власником житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 орендував у нього даний будинок протягом 16 місяців, з червня 2013 року по жовтень 2014 року та поселив у будинку свого сина ОСОБА_5 . Між сторонами не укладалась домовленість щодо продажу будинку, навіть не укладали договір про наміри. У вказаному будинку залишались його речі, які він використовував у особистих цілях.

За час оренди будинку ОСОБА_3 самовільно, без дозволу ОСОБА_2 зробив переобладнання будинку та повністю демонтував погріб, який вказано в технічному паспорті домоволодіння, який має для ОСОБА_2 матеріальну цінність та вартість якого становить 6037.00 гривень. В літній кухні, ОСОБА_3 повністю розібрав цегляну грубку для дров`яного опалення. З грубки він вийняв та привласнив чавунний котел для нагрівання води ємністю 40 літрів, вартістю 500 грн. та саму чавунну плиту на 2 конфорки, вартістю 495 грн. Також, ОСОБА_3 привласнив кіоск, який знаходився на подвір`ї ОСОБА_2 та був придатний для подальшого використання, вартість якого становить 1600 грн. З приміщення літньої кухні забрано газову плиту, яку ОСОБА_2 оцінює у 800,00 грн. ОСОБА_3 привласнив шафу для одягу 3-х дверну, вартістю 1200 грн., тумбочку прикроватну вартістю 120 грн., драбину дерев`яну вартістю 300 грн., 1,5 куб. м. дошки дубової необрізної вартістю 3000 грн. та самовільно взято та знищено проектну документацію на газопостачання даного будинку, виготовлення якої коштує 3000,00 гривень.

Крім того, ОСОБА_3 не розрахувався за використаний ним газ та електроенергію, що становить 200,00 гривень, привласнив інше майно, не заплатив ОСОБА_2 за оренду будинку, так як обіцяв сплачувати за оренду будинку щомісячно кошти в сумі 250 грн., що за 16 місяців користування становить - 4000 грн. Також, для захисту своїх інтересів по стягненню завданої шкоди ОСОБА_2 звернувся за правовою допомогою до адвоката, на що витратив певну суму коштів.

На підставі вищевикладеного ОСОБА_2 просить стягнути з ОСОБА_3 на свою користь завдану йому матеріальну шкоду в сумі 23052.00 гривень.

Позивач за первісним позовом Відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Представник Позивача за первісним позовом - Відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні первісний позов підтримав, просив його задоволити, зустрічний позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Відповідач за первісним позовом Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 в судовому засіданні первісний позов не визнав, заперечував проти його задоволення, поданий зустрічний позов підтримав, просив його задоволити.

Суд, вислухавши представника Позивача за первісним позовом та Відповідача за первісним позовом, допитавши свідка, дослідивши справу № 100/1-2015 ДІМ Попільнянського РВ УМВС та справу № 17/2-2015 ДІМ Попільнянського РВ УМВС, вивчивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підтвердження витрат на будівельні матеріали ОСОБА_3 надав видаткові накладні, видані ПП ОСОБА_6 : - № Акі-001039 від 13 листопада 2013 року - гіпсокартон 14 штук по ціні 52 грн. на суму 728 грн., - гіпсокартон 5 штук по ціні 72 грн. на суму 360 грн.,- ізогіпс 8 мішків по ціні 56 грн. на суму 448 грн., - сатенгіпс 8 мішків по ціні 58 грн. на суму 464 гри., - профіль 10 штук по ціні 9 грн. на суму 90 грн., - профіль 50 штук по ціні 15 грн. на суму 750 грн., - прямий підвіс 300 штук по ціні 0,85 грн. на суму 255 грн., - самонарізи 1000 штук по ціні 0.07 грн. на суму 70 грн., - з`єднувач 15 штук по ціні 1,30 грн. на суму 19,50 грн., - дюбеля 300 штук по ціні 0,20 грн. на суму 60 грн. на загальну суму 3244.50 гривень; № Акі-001038 від 06 березня 2014 року - профіль кутовий 1 штука по ціні 4,40 грн., - ізогіпс 1 мішок по ціні 56 грн. на загальну суму 60.50 гривень; № Акі-000137 від 06 березня 2013 року - тройник 1 штука по ціні 6,00 грн., - заглушка 1 штука по ціні 2,15 грн., - цемент 1 мішок по ціні 15 грн. на загальну суму 23.15 гривень; № Акі-004392 від 19 травня 2014 року - майстер штукатурка 1 мішок по ціні 33,00 грн.; № Акі-008262 від 26 липня 2014 року - бита 1 штука по ціні 14,00 грн.; - макловиця 1 штука по ціні 17,00 грн.; - самонарізи 1 упаковка по ціні 7,00 грн. на загальну суму 38.00 гривень, що в загальній сумі становить 3 399,05 гривень. /т.1 а.с.6-10/

З Акту № б/н виконання робіт за період - вересень 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 замовлено виконання робіт Попільнянським УЕГГ по газифікації будинку (ПГ-4, ліч., котла), розташованого за адресою АДРЕСА_1 , нараховано 2431.70 гривень. /т.1 а.с.11/

З Акту № б/н виконання робіт за період - вересень 2013 року вбачається, що ОСОБА_3 замовлено виконання робіт Попільнянським УЕГГ по газифікації житлового будинку (дворовий ввід), розташованого за адресою АДРЕСА_1 , нараховано 899.22 гривень. /т.1 а.с.12/

Відповідно до Акту № 3 приймання передачі виконаних робіт по договору № 3 від 26 вересня 2013 року між Попільнянським УЕГГ та ОСОБА_2 ОСОБА_3 , вартість виконаних робіт становить 165.00 гривень. /т.1 а.с.13/

Згідно фіскального чеку від 26 вересня 2013 року, сплачено кошти на рахунок Попільнянського УЕГГ в розмірі: - 899.22 гривень, - 2431.70 гривень та 165.25 гривень, всього на загальну суму 3496.17 гривень. /т.1 а.с.14/

Як вбачається з акту виконаних робіт № 378200 та розрахункової квитанції серії ААХА № 378200 від 10 березня 2013 року, сплачено ОСОБА_4 кошти в сумі 253.65 гривень за первинний пуск газу та ПГ-4. /т.1 а.с.15-16/

Відповідно до довідки, виданої Миролюбівською сільською радою, ОСОБА_3 , в жовтні 2013 року, вніс за газифікацію будинку в АДРЕСА_1 , гроші в сумі 2050 гривень, сім`я проживає без реєстрації./т.1 а.с.17/

15 грудня 2014 року за вих. № 460 Миролюбівською сільською радою видано довідку, згідно якої ОСОБА_4 , 1992 року, проживав без реєстрації з грудня 2013 року по жовтень 2014 року по АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.18, 95/

Як вбачається з повідомлення Попільнянського РВ УМВС України в Житомирській області № 606 від 17 лютого 2015 року, проведено перевірку на зверненням ОСОБА_3 , рекомендовано звернутися з позовною заявою до суду для вирішення питання щодо повернення грошових коштів. /т.1 а.с.19/

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 22815981 від 25 травня 2009 року, будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 , на підставі Свідоцтва про право власності /САС 565816/від 15 травня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Миролюбівської сільської ради, належить ОСОБА_2 . /т.1 а.с.94/

24 вересня 2015 року за № 1625 Бердичівським МБТІ видано довідку, що зареєстровано право особистої власності за ОСОБА_2 на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . /т.1 а.с.102/

Відповідно до Технічного паспорту, виготовленого КП «Бердичівське МБТІ» станом на 06 квітня 2009 року, характеристика будинку, господарських будівель та споруд, розташованих по АДРЕСА_1 : житловий будинок, позначений на плані під літерою А, гараж з сараєм, позначений на плані під літерою Б, сарай з л/к, позначений на плані під літерою В, сарай, позначений на плані під літерою Г, погріб, позначений на плані під літерою п/д. /т.1 а.с.96-99/

Згідно товарного чеку від 29 серпня 2015 року, виданого ПП ОСОБА_7 , вартість плити чавунної становить 495 гривень. /т.1 а.с.100/

04 листопада 2014 року складено Акт огляду будинку по АДРЕСА_1 за участю власника ОСОБА_2 , депутата сільської ради ОСОБА_8 , сусідів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при огляді будинку встановлено: 1. Відсутній погрібник, який зареєстровано в технічному паспорті; 2. Відсутній кіоск, який раніше працював і находився на подвір`ї (підприємницька діяльність); 3. В літній кухні відсутня груба плита для твердого палива з котлом для підігріву води та зроблено перепланування в літній кухні; 4. В будинку відсутня газова плита та котел газового опалення; 5. На кухні демонтовано кахельну плитку, якою було облицьовано плиту з полугрубком в кількості 3.2 м2. /т.1 а.с.101, 176/

В Справі № 100/1-2015 ДІМ Попільнянського РВ УМВС, розглянувши матеріали ЖЄО № 205 від 11 лютого 2015 року в Висновку від 14 лютого 2015 року про результати розгляду заяви ОСОБА_3 встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 існувала домовленість щодо купівлі будинку, розташовано в АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим ОСОБА_3 маючи намір придбати зазначений будинок проводив в ньому ремонтні роботи, однак в подальшому сторони не досягли згоди, щодо вартості будинку та ОСОБА_2 повернув ОСОБА_3 суму завдатку, а ОСОБА_3 в свою чергу наполягав на поверненні йому коштів за проведені ремонтні роботи у будинку та його газифікацію у сумі 15000 гривень, на що ОСОБА_2 відмовив, мотивуючи це тим, що вказані ремонтні роботи в будинку проводились ОСОБА_3 без згоди та відома ОСОБА_2 , а саме проведено реконструкцію літньої кухні та демонтаж погрібника. На підставі вищевикладеного, визначено, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185, 190 КК України, а вбачаються ознаки цивільно правових відносин.

В Справі № 17/2-2015 ДІМ Попільнянського РВ УМВС, розглянувши матеріали ЖЄО № 227 від 16 лютого 2015 року, в Висновку від 20 лютого 2015 року про результати розгляду заяви ОСОБА_2 встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 існувала домовленість щодо купівлі будинку, розташовано в АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим ОСОБА_3 надав ОСОБА_2 кошти в сумі 6500 гривень в якості завдатку та дозволив проживати у вказаному будинку, в подальшому до вказаного будинку вселився син ОСОБА_3 . За час проживання сина в будинку, ОСОБА_3 здійснив демонтаж погрібника та реконструкцію літньої кухні, так як вказані об`єкти були в аварійному стані та їх експлуатація в подальшому була неможлива, ОСОБА_3 зазначив, що на проведення вказаних ремонтних робіт ОСОБА_2 дав йому згоду. На підставі вищевикладеного, визначено, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбачених статтею 194 КК України, а вбачаються ознаки цивільно правових відносин.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав покази про те, що поруч з будинком ОСОБА_2 розташована його дача та він часто навідувався туди та бачив, що погрібник був цілий, а через деякий час його розбирали, знімали шифер і складали цеглу. Чи проводилась газифікація будинку він не бачив. Він чув про те, що син ОСОБА_3 мав намір жити в даному будинку, щодо передачі грошей за будинок він не знає. /т.2 а.с.221-222/

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач за первісним позовом, в поданій позовній заяві, як на підставу для захисту своїх прав та інтересів посилається на положення Глави 83 ЦК України, зокрема на статті 1212, 1213 ЦК України, що врегульовують правовідносини щодо повернення в натурі чи відшкодування вартості майна, набутого (збереженого) особою без достатньої правової підстави.

Відповідач за зустрічним позовом, в поданій позовній заяві, як на підставу для захисту своїх прав та інтересів посилається на положення Глави 59 ЦК України, зокрема на статті 810, 812, 815, 819, 820 ЦК України, що врегульовують правовідносини щодо договорів найму (оренди) житла, обов`язків наймача, проведення ремонту житла та плати за користування житлом.

Як встановлено судом, договір найму чи договір оренди спірного житлового приміщення між сторонами не укладався. Фактично ж мала місце домовленість між сторонами щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу.

Наведене підтверджуються показами ОСОБА_2 в доданих Справах за результатами розгляду звернень, а саме в поясненнях від 14 лютого 2015 року та 16 лютого 2015 року, в яких він зокрема зазначав, що він мав намір продати ОСОБА_3 свій будинок розташований в АДРЕСА_1 , проте в подальшому вони не досягли згоди щодо продажу будинку, в результаті чого ОСОБА_3 відмовився його купувати.

Таким чином, встановлені судом обставини вказують на те, що ОСОБА_3 помилково в обґрунтування підстав для задоволення первісних позовних вимог посилається на норми статей 1212, 1213 ЦК України, а ОСОБА_2 , в свою чергу помилково в обґрунтування підстав для задоволення заявлених зустрічних позовних вимог посилається на норми статей 810, 812, 815, 819, 820 ЦК України, які не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 9 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» визначено, що оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

З огляду на вказані роз`яснення, помилкове посилання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на норми закону, який не регулює спірні правовідносини, не позбавляє суд можливості застосувати ту норму права, яка підлягає застосуванню.

Спірні правовідносини, виходячи зі змісту заявлених у первісному та зустрічному позовах позовних вимог, регулюються частиною 4 статті 390 ЦК України, оскільки судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані з фактичним користуванням ОСОБА_3 нерухомим майном, як потенційним майбутнім власником житла без належного юридичного оформлення спірних правовідносин.

Вирішуючи питання щодо добросовісності чи недобросовісності володільця, суд виходить з того, що оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 дійшли згоди щодо укладення договору купівлі-продажу майна на певних умовах, у тому числі домовилися про оплату та проживання в будинку, що вказує на добросовісність володіння ОСОБА_3 зазначеним нерухомим майном та виниклим в подальшому спором, щодо здійсненого ним поліпшення майна.

Відповідно до частини четвертої статті 390 ЦК України, добросовісний набувач (володілець) має право залишити собі здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без завдання йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість.

За вказаною нормою, якщо поліпшення не можуть бути відокремлені від майна, добросовісний набувач (володілець) має право на відшкодування здійснених витрат у сумі, на яку збільшилася його вартість. Вказані положення застосовуються до правовідносин, при яких добросовісному набувачу (володільцю) належить право на поліпшення набутого ним майна та залишення за собою результатів такого поліпшення за умови можливості їх відокремлення або право на відшкодування сум, на які збільшилась вартість поліпшеного майна, за неможливості їх відокремлення. На відміну від норми частини третьої статті 390 ЦК України, за положеннями частини четвертої цієї статті добросовісному набувачу або володільцю належить право отримати відокремлювані поліпшення майна або право на відшкодування невідокремлюваних поліпшень пропорційно збільшенню вартості майна унаслідок цих поліпшень.

Тому, визначаючи суму відшкодування, яка підлягає стягненню з добросовісного володільця на користь власника майна, суд має виходити з суми, на яку збільшилась вартість будинку.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком, викладеним судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 07 вересня 2016 року в справі № 6-389цс16, який враховується судом, відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України.

У пункті 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» судам роз`яснено, що добросовісний набувач (володілець) може залишити за собою здійснені ним поліпшення майна, якщо вони можуть бути відокремлені без завдання майну шкоди. Під поліпшенням слід розуміти такі витрати на майно, які, з одного боку, не зумовлені необхідністю його збереження, але, з іншого, мають обґрунтований характер, оскільки поліпшують експлуатаційні властивості майна.

В пред`явленому первісному позові ОСОБА_3 вказує, що спірні поліпшення будинку здійснювалися ним за згодою ОСОБА_2 і він розраховував на те, що в подальшому набуде право власності на вказаний будинок та буде користуватися ним постійно. Пізніше, коли вони не дійшли згоди щодо розміру коштів за продаж будинку, він був змушений залишити вказаний будинок, наслідком чого стало і подальше звернення його до суду.

Також, з матеріалів справи вбачається, що при придбанні відповідних матеріалів і проведенні поліпшувальних робіт у житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 , домовленостей між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу їх оплати не існувало. Тобто, матеріали купувалися та встановлювалися за принципом облаштування житла та господарських будівель для власного використання, як власника майна, при цьому право вимагати їх повернення в натурі чи в грошовому еквіваленті між ними не обумовлювалося.

На підтвердження своїх витрат ОСОБА_3 надав копії видаткових накладних (т.1 а.с.6-10) та акти виконаних робіт, пов`язаних з газифікацією будинку (т.1 а.с.11-16). Зазначені письмові докази не містять інформації про те, що будівельні матеріали було придбано та витрачені на покращення майна, про яке вказує ОСОБА_12 , а саме проведення ремонтних робіт в будинку та господарських будівлях, які розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Не доводять також, вищезазначені докази того, чи забезпечили проведені в будинку ремонтні роботи приріст ринкової вартості будинку. Доказів на підтвердження можливості (чи неможливості) відокремлення здійснених поліпшень від майна ОСОБА_2 суду також надано не було.

Таким чином, очевидним є те, що ОСОБА_3 придбавав матеріали та здійснював роботи з поліпшення житлового будинку саме на безоплатній основі, а тому в цьому випадку підстав для відшкодування спірних грошових коштів як витрат на поліпшення будинку, на яку збільшилася його вартість, закон не передбачає.

Під час розгляду справи, сторонами клопотань щодо призначення експертизи для визначення ринкової вартості будинку після проведених ремонтних робіт не заявлялось.

Не містить також підтвердження сплати саме ОСОБА_3 витрат щодо проведення газифікації будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , також доданий фіскальний чек про сплату коштів на рахунок Попільнянського УЕГГ в розмірі: - 899.22 гривень /т.1 а.с.12/, - 2431.70 гривень /т.1 а.с.14/, - 165.25 гривень /т.1 а.с.13/ на загальну суму 3496.17 гривень та за проведення первинного пуску в розмірі - 253.65 гривень /т.1 а.с.15/, оскільки в Акті про проведення виконаних робіт вказано ОСОБА_3 , лише як замовника робіт та у вищевказаних актах вказано, що проводилась газифікація житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в той час, як ОСОБА_2 належить житловий будинок розташований за адресою в АДРЕСА_1 .

Також, додана до матеріалів справи довідка Миролюбівської сільської ради, підтверджує внесення ОСОБА_3 коштів в розмірі 2050 гривень /т.1 а.с.17/, за газифікацію будинку в АДРЕСА_1 , проте вказана довідка не містить посилання на обставини, які були підставою для сплати ОСОБА_3 вказаних коштів до Миролюбівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, з огляду на те, що їх було сплачено саме за газифікацію.

В поданому позові, ОСОБА_3 , також заявлено позовну вимогу про витребування із незаконного володіння ОСОБА_2 майна - 1,5 кубічних метрів лісу кругляка та газового лічильника. Проте доказів, які підтверджують наявність у володінні або передачу вказаного майна у володіння ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_3 не надав.

За вищенаведених обставин, Позивач за первісним позовом ОСОБА_3 не надав суду фактичних підтверджень, щодо наявності порушення його майнових прав зі сторони Відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 , які підлягають відновленню у встановлений законодавством спосіб, як і не надав належних доказів існування порушення свого права діями ОСОБА_2 , що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 .

Щодо заявленого ОСОБА_2 зустрічного позову суд зазначає наступне.

В поданому до суду зустрічному позові ОСОБА_2 вказує, що ОСОБА_3 наймаючи житловий будинок, завдав йому, як власнику даного будинку майнової шкоди, а саме демонтував погріб, розібрав грубу, привласнив чавунний котел, плиту, кіоск, забрав газову плиту, шафу для одягу 3-х дверну, тумбочку прикроватну, драбину дерев`яну, дошки дубові та знищив проектну документацію на газопостачання будинку, не розрахувався за використаний ним газ та електроенергію, привласнив інше майно, не заплатив за оренду будинку, що змусило його звернувся за правовою допомогою до адвоката, на що витратив певну суму коштів та просить стягнути кошти в розмірі - 23052.00 гривень.

Щодо наведених доводів Позивача за зустрічним позовом з приводу стягнення вказаних коштів внаслідок порушення договору оренди будинку, суд відноситься до наведених доводів критично, оскільки статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. До договору найму житла, крім найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи не доведено факт на підтвердження того, що між сторонами існувала домовленість щодо укладення договору оренди житла, а факт проживання сина Відповідача за зустрічним позовом не вказує достовірно на укладення саме такого договору.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Позивач за зустрічним позовом не довів суду наявності правових підстав для стягнення з Відповідача за зустрічним позовом заявлених збитків, зокрема його протиправної поведінки, факту завдання Позивачу за зустрічним позовом збитків та вини Відповідача за зустрічним позовом у даному випадку.

У вказаній справі, Позивачем за зустрічним позовом не надано належних доказів того, що Відповідач за зустрічним позовом вчинив протиправні дії в результаті яких завдано матеріальної шкоди, наслідком чого є настання цивільно-правової відповідальності. Відповідно, у даному випадку, відсутній і причинно-наслідковий зв`язок між діями Відповідача за зустрічним позовом та збитками Позивача за зустрічним позовом.

В наведених на обґрунтування подання позовної заяви, ОСОБА_2 вказує, що між ним та ОСОБА_3 виникли правовідносини, пов`язанні з орендою житлового будинку та внаслідок дій ОСОБА_3 йому завдано матеріальної шкоди, проте вищевказані обставини спростовують вимоги Позивача за зустрічним позовом та вказують на недоведеність заявлених ним позовних вимог, в зв`язку з чим в задоволенні зустрічного позову належить відмовити.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суду вказаних обставин не навели, фактичних підтверджень, щодо наявності існування порушення своїх прав не надали.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення первісного та зустрічного позовів відсутні.

Не підлягають, відповідно до статті 141 ЦПК України, до подальшого розподілу понесені сторонами судові витрати, оскільки в задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду»; Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»; статтею 15, 16, 22, 390, 810, 1166 ЦК України; статтями 4, 5, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 81, 89, 128, 141, 223, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

В задоволенні первісного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення вартості безпідставно набутого майна, послуг та витребування майна із чужого володіння відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування заподіяної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник