КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7891/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Остапчук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верховної Ради України про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року,

встановив:

у липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 700 000 грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року позов було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника відповідача Долгова Ю.В. , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Вирішуючи питання про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи позивач повторно не з`явився в судове засідання. Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 08 липня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 02 жовтня 2019 року. 01 жовтня 2019 року від представника позивача до суду надійшло клопотання про виклик та допит свідка, яке представник просив розглянути за відсутності позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Частиною 1 ст. 197 ЦПК України визначено, що підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи. Частиною другою цієї статті встановлено перелік питань, які вирішує суд у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Положеннями статті 200 ЦПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду, закриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частин 1, 2 ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що поняття «підготовче засідання» та «судове засідання» не є тотожними, оскільки ці судові процедури мають різну мету та виконують різні завдання.

Так, підготовче засідання спрямоване на з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи. У свою чергу, в судовому засіданні суд у присутності учасників судового процесу розглядає докази та вирішує спір по суті.

Отже, виходячи зі змісту вказаних норм, явка учасників справи у підготовче засідання є їх правом, а не обов`язком.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України передбачена можливість залишення позовної заяви без розгляду у підготовчому засіданні. Під час постановлення такої ухвали про залишення позовної заяви без розгляду в підготовчому засіданні суд першої інстанції має виходити із положень ч.1 ст.257 ЦПК України, які визначають загальні підстави для залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України уповноважує суд залишити позов без розгляду лише у випадку повторної неявки позивача в судове засідання, в якому відбувається розгляд справи по суті.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання позивача про виклик та допит свідка судом першої інстанції у підготовчому засіданні вирішено так і не було, як і клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню із направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2020 року.

Головуючий

Судді