Справа №521/2110/20
Провадження №2-з/521/128/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

09 червня 2020 року місто Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Плавич І.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна,

УСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна.

Від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій сторона просила суд вжити певних заходів, а саме: вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автотранспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», 2003 року випуску, VІN-номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року; накладення арешту на автотранспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» моделі «А-180», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року.

Згідно із ст. 149 ч. 1-2 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 п. 1, ч. 3 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Але заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Перевіряючи обґрунтованість даної заяви з урахуванням сутності позовних вимог, суд зазначає, що за своєю природою заявлений позов є майновим, між сторонами існує спір, невжиття відповідних заходів може утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 153 ч. 1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як регламентує ст. 154 ч. 1-3, ч. 6 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

Аналіз матеріалів справи з урахуванням заяви про забезпечення позову в даному випадку не вказує на обов`язок суду застосувати зустрічне забезпечення. Але при цьому суд доводить до відома сторони позивача, що у випадку закриття провадження або залишення позовної заяви без розгляду з інших, ніж зазначені у ст. 155 ч.1 ЦПК України підстав або у випадку ухвалення рішення суду (третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу) щодо повної або часткової відмови у задоволенні позову відповідач або інша особа, чиї права або охоронювані законом інтереси порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, має право на відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову, за рахунок особи, за заявою якої такі заходи забезпечення позову вживалися (ст. 159 ЦПК України).

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про доцільність задоволення заяви сторони позивача та вжиття заходів забезпечення позову, а саме: вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на автотранспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», 2003 року випуску, VІN-номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року; накладення арешту на автотранспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ» моделі «А-180», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року, - до розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 149, 150, 153, 154, 157, 159, 258, 259, 260, п. 8, 15.5 розділу ХІІІ ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автотранспортний засіб марки «MITSUBISHI» моделі «PAJERO», 2003 року випуску, VІN-номер НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року, - до розгляду справи по суті.

Накласти арешт на автотранспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «А-180», 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , який зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 21 жовтня 2000 року, - до розгляду справи по суті.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення. До утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.В. Плавич