Справа № 946/2422/20
Провадження № 6/946/178/20
УХВАЛА

Іменем України

16 червня 2020 року Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.

при секретарі Івановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

В С Т А Н О В И В:

На примусовому виконанні у державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м .Одеса) перебуває вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6103-52-У видана 07.11.2018 р. ГУ ДФС в Одеській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС в Одеській області боргу в розмірі 15 819,54 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

На теперішній час зобов`язання зі сплати боргу (недоїмки) боржником не виконано.

В судове засідання старший державний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив подання задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника- юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що суд може встановити щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду чи іншого органу (посадової особи).

Отже, законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не зважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Як вбачається з подання та доданих до нього документів, державним виконавцем не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, чи має він взагалі паспорт для виїзду за кордон.

Само по собі існування у боржника заборгованості та відсутність в нього грошових доходів не є безумовною підставою у визначенні особи винуватою в ухиленні нею від виконання зобов`язань, а звідси і застосування до такої особи одного з найсуворіших заходів - тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Таким чином, державним виконавцем не надано доказів про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судом, про те, що останній має змогу виконати такі, але не робить цього без поважних причин, так само, як і доказів на підтвердження наміру боржника виїхати за межі України з метою невиконання постанов.

Проте, з матеріалів, представлених державною виконавчою службою до суду, не вбачається посилання на докази ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань, зокрема, відсутні докази надіслання боржнику поштової кореспонденції (реєстр відправлення рекомендованою поштою) - постанови про відкриття виконавчого провадження, відсутні докази того, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження відносно нього, необхідності явки до виконавчої служби, надання відповідних документів тощо.

За таких обставин, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи, керуючись ст.441 ЦПК України, п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України»,суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Ізмаїльського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя: Л.І.Грубіян