Ухвала

16 червня 2020 року

м. Київ

справа № 202/26318/13-ц

провадження № 61-6871ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення індустріального районного суду від 23 вересня 2019 року у складі судді Мачуського О. М. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2012 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Публічного акціонерного товариства «Акцент - Банк» (далі - ПАТ «Акцент - Банк») про звернення стягнення на предмет застави.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено. Провадження у частині позовних вимог до ПАТ «Акцент - Банк» закрито.

Постановою Верховного Суду від 10 січня 2019 року касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2017 року скасовано в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_1 . Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі

18 779,13 доларів США звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль Opel, модель: Sintra, рік випуску: 1999, тип ТЗ: Легковий універсал, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом його продажу позивачем з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям указаного автомобіля з обліку в органах Державної автомобільної інспекції України, а також з наданням позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; у задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

26 лютого 2020 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, направив до Великої Палати Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, в якій просив зазначені судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції належної юрисдикції.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 квітня 2020 року направлено до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

У квітні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року, в якій просив зазначені судові рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції належної юрисдикції,

посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, зокрема суди застосували норми матеріального права без урахування висновків Верховного Суду України, викладених у постановах

06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 та від 03 червня 2015 року у справі № 31цс15, та порушення норм процесуального права, та порушення норм процесуального права, зокрема судове рішення ухвалено з порушенням правил територіальної підсудності (пункт 6 частини першої статті 411 ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 04 травня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк до 29 травня

2020 року для сплати судового збору.

У червні 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків касаційної скарги до якого додано оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у ній доводи підлягають перевірці, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.

Касаційне провадження у цій справі відкривається на підставі пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 січня 2020 року.

Витребувати з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 202/26318/13-ц за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 липня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик І. Ю. Гулейков О. В. Ступак