Справа № 214/5959/19
2-п/214/29/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Гриня Н.Г.,

секретаря судового засідання Звада Л.В.,

за участю: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21 січня 2020 року по цивільній справі №214/5959/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зменшення розміру аліментів, що стягують на утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою 18.03.2020 року, в якій просить суд: поновити пропущений строк для подання заяви про перегляд заочного рішення враховуючи, що вона подана протягом двадцяти днів з моменту отримання відповідачем повного заочного рішення суду; розглянути заяву, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в порядку загального провадження за наслідками якого відмовити позивачу ОСОБА_2 в задоволенні його позовних вимог про зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що з рішенням суду вона не погоджується, оскільки її як відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи. Більш того, вона не отримувала копії ухвали про відкриття провадження, доставка смс-повідомлення здійснювалась начебто їй, однак смс повідомлення надсилається стороні за її письмовою заявою та за номером вказаним у заяві, однак вона до суду не надавала жодних заяв. Крім того, повідомила суд що в період часу з 04.12.2019 року по 01.03.2020 року вона перебувала закордоном, а отже не могла бути присутньою з поважних причин. Також, копія рішення їй не надсилалась та не вручалась. Про існування рішення вона дізналась отримавши в Інгулецькому відділі ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним заочним рішенням. Після чого 06.03.2020 року вона звернулась до за отриманням копії вказаного рішення, яке вона отримала 11.03.2020 року. Вважає, що суд не надав належної оцінки доказам позивача та при винесенні рішення врахував лише думку позивача та не врахував ні матеріальний стан відповідача, ні потреби дитини на яку стягуються аліменти. Так позивач має іншу дружину та дитину від іншого шлюбу, проте наявність іншої дитини не спонукало позивача до зменшення аліментів більше 10 років. Також в позові вказано, на утриманні позивач має непрацюючу дружину, проте остання згідно з трудової книжки звільнилась 01.04.2015 року за власним бажанням. Доказів непрацездатності дружини позивач не надає, також не надав доказів того, що донька потребує догляду через що дружина не працює. Отже посилання на погіршення матеріального стану не підтверджені. Крім того, наявність інвалідності жодним чином не вплинула на його матеріальне становище, оскільки він може виконувати роботу, яку виконував раніше і яку фактично виконує зараз. Також, позивач з липня року отримує пенсію, яка майже дорівнює розміру його зарплати. З огляду на це вважає, що стан позивача не погіршився, а покращився. З наданих в якості доказів квитанцій та рахунків на придбання ліків не вбачається їх зв`язку з позивачем. На жодному рахунку не зазначено хто платив і для кого вони придбавались, отже не є належними доказами. Крім того, вона на теперішній час не працює та перебуває на обліку у центрі зайнятості, зупинила свою адвокатську діяльность та отримує допомогу у розмірі 650 грн. Витрати на оплату навчання сина вони несуть порівну.

Не погоджуючись із заявою про перегляд заочного рішення, відповідач подав пояснення на заяву, в яких зазначив, що відповідач повідомлялась судом про розгляд справи за зареєстрованим місцем ї проживання та крім телефонного зв`язку у суда не було інших даних, отже судом вжито всіх заходів щодо повідомлення відповідача. Перебування відповідача на обліку в центрі зайнятості та призупинення адвокатської діяльності не мають значення для вирішення спору. При ухваленні рішення суд керувався доведеним ним позивачем фактом погіршення стану здоров`я і зміною матеріального становища внаслідок тяжкої хвороби. Маючи добрий стан здоров`я він був впевнений у своєму майбутньому та мав можливість утримувати сина у такому розмірі, у зв`язку із чим до того часу не звертався до суду із заявою про зменшення розміру аліментів.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву про перегляд заочного рішення та просила скасувати заочне рішення.

Позивач ОСОБА_2 правом на участь в судовому засіданні не скористався, подавши заяви про розгляд заяви про перегляд заочного рішення за його відсутності.

Суд, враховуючи позицію сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вимоги заяви про перегляд заочного рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як визначено ч.ч.1,2 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З аналізу ст.280 ЦПК України слідує, що для скасування заочного рішення необхідна одночасна наявність 4-х наведених умов, які в сукупності визначають матеріальний та процесуальний аспекти для скасування заочного рішення, що також визначено в п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Заочним рішенням Саксаганського районного суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини задоволено та змінено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.04.2008 року, із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом їх зменшення з 1/4 частки на 1/8 частку від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, в позовній заяві вказано та згідно з довідки про реєстрацію місця проживання відділу реєстрації місця проживання виконкому Саксаганської районної у місті ради від 27.08.2019 року відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На вказану адресу суд направляв відповідачеві копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження по справі та повідомлення про розгляд справи, призначений, що підтверджується поштовим поверненням з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У встановлені строки відповідач не заявив про свою участь у справі, у випадку неможливості прибуття не повідомила про поважність таких причин, відзив на позовну заяву не подав.

З огляду на викладене, з урахуванням характеру спору та предмету суд правомірно розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження в заочному порядку.

Окрім того відповідачем не надано доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи та визначали необхідність перегляду заочного рішення.

Посилання відповідача на те, що судом не враховано її матеріальний стан, потреби дитини та те, що тривалий час позивач не звертався до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, суд не приймає до уваги, оскільки доводи та мотивування, наведені відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення, по своїй суті є суб`єктивними та зводяться до переоцінки висновків суду за результатами вирішення спору і не можуть свідчити про неповноту з`ясованих судом фактичних обставин справи, а тому не можуть бути підставою для скасування заочного рішення суду.

Згідно з правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеної в п.40 рішення від 03.04.2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України», «… одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, що передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду res judicata, який наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру, але не для здійснення нового судового розгляду…».

Аналізуючи перелічені вище обставини, виходячи із системного аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.01.2020 року, у зв`язку з чим вказану заяву слід залишити без задоволення відповідно до п.1 ч.3 ст. 287 ЦПК України, що не перешкоджає відповідачу оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.247, 261, 280-288, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 21 січня 2020 року по цивільній справі №214/5959/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про зменшення розміру аліментів, що стягують на утримання дитини - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до пункту 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу суду складено та підписано 15.06.2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь