Справа № 137/247/20
Провадження № 22-ц/801/1191/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 рокуСправа № 137/247/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Войтка Ю.Б., Марчук В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу №137/247/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Осолинська сільська рада Літинського району Вінницької області, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу

за апеляційною скаргою, поданою адвокатом заявника ОСОБА_2 Михайлівни Сільченком Олександром Васильовичем на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 07 травня 2020 року про залишення заяви без розгляду у цивільній справі, повний текст якої складено 08 травня 2020 року, постановлену у складі судді Гопкіна П.В. ,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 , з 1980 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до дня його смерті.

Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 07 травня 2020 року заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду заявник та її представник повторно не з`явилися у судове засідання, заяв про розгляд справи у відсутність заявника чи доказів поважності причин неявки не подали.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сільченко О.В., посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовував тим, що він є представником заявника ОСОБА_1 , і 06 травня 2020 року біля 21-00 год його було госпіталізовано до Літинської ЦРЛ, де він проходив стаціонарне лікування до 12 травня 2020 року. Перебуваючи в лікарні, не маючи іншої можливості повідомити суду про причини своєї неявки в судове засідання, він в телефонному режимі повідомив помічника судді про неможливість прибути в судове засідання через хворобу. Лише після того, як його було виписано з лікарні 12 травня 2020 року, він зміг надати довідку на підтвердження причин неявки, в зв`язку з чим підстави для застосування положень п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України були відсутні.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 Сільченко О ОСОБА_4 В. вимоги апеляційної скарги підтримав, в межах доводів зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник заінтересованої особи Осолинської сільської ради в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Осолинська сільська рада Літинського району Вінницької області про встановлення факту проживання чоловіка і дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу і призначена до розгляду на 06 квітня 2020 року об 11 год 00 хв, про що завчасно та належним чином була повідомлена заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Сільченко О.В. (а.с. 21,23).

В судове засідання заявниця та її представник не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутність заявника не надійшло.

Розгляд справи відкладено на 07 травня 2020 року об 11 год 00 хв, про що також завчасно та належним чином повідомлені заявниця ОСОБА_1 та її представник адвокат Сільченко О.В. (а.с. 41,42)

В судове засідання 07 травня 2020 року ОСОБА_1 та її представник не з`явилися, причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи у її відсутність заявниця не подала.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У частинах першій, другій та четвертій статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

За змістом частини третьої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом третім частини першої статті 257 ЦПК України перебачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_1 як заявник будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судові засідання, призначені на 06 квітня 2020 року та 07 травня 2020 року, повторно не з`явилася, не повідомила про причини своєї неявки та не подала заяви про розгляд справи у її відсутність.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності причин неявки у судове засідання представника заявника вищевказане не спростовують.

Посилання адвоката Сільченка О.В. на те, що про причини своєї неявки він у незаборонений процесуальним законом спосіб повідомив через мобільний зв`язок помічника судді 07 травня 2020 року не приймаються до уваги, оскільки цивільним процесуальним законодавством не передбачено такої форми повідомлення про причини неявки у судове засідання.

Довідка Літинської ЦРЛ від 12 травня 2020 року про те, що ОСОБА_5 з 06 травня 2020 року по 12 травня 2020 року хворів, була надана до суду першої інстанції лише 12 травня 2020 року, а тому не могла була взята судом першої інстанції до уваги.

Водночас така довідка не може бути визнана допустимим доказом у справі, оскільки відсутні номер такої довідки, дата народження ОСОБА_5 , режим лікування (стаціонарний чи амбулаторний).

Також не приймається колегією суддів до уваги копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Літинська ЦРЛ» від 14 травня 2020 року, надана ОСОБА_5 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції про те, що адвокат Сільченко О.В. з 06 травня 2020 року по 14 травня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні з підстав, що вона не була предметом дослідження суду першої інстанції.

Водночас неявка представника ОСОБА_1 не позбавляла заявника права особисто взяти участь у судовому засіданні 07 травня 2020 року, про яке вона була повідомлена заздалегідь ще 15 квітня 2020 року чи подати заяву про розгляд справи у її відсутність.

Проте таким правом ОСОБА_1 не скористалася.

Неможливість представника заявника взяти участь у судовому засіданні не позбавляє заявника можливості брати участь у судовому процесі особисто, а згідно з вимогами частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, оскільки заявник, повторно не з`явилася у судове засідання, не повідомила про причини неявки та не скористалася правом подати заяву про розгляд справи за її відсутності, а докази про неможливість явки представника у судове засідання повторно, до суду першої інстанції подані не були, при цьому причини неявки представника у судове засідання не впливають на висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення заяви без розгляду.

Однією із засад цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ (ст. 2 ЦПК України).

В розумінні положень ч.1 ст. 44 ЦПК України недопустимість зловживання процесуальними правами передбачає і дотримання самими учасниками судового процесу процесуальних строків, зокрема проведення підготовчого судового засідання протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.3 ст. 189 ЦПК України)

Разом з тим особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України).

Враховуючи наведене, керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд ,

постановив:

Апеляційну скаргу, подану адвокатом заявника Мазур Ганни Михайлівни Сільченком Олександром Васильовичем залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 07 травня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 16 червня 2020 року.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.С. Марчук