Справа № 587/303/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А, за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі свого представника звернулася до суду з тих підстав, що між нею та ОСОБА_2 12 серпня 2019 року було укладено письмовий договір позики на суму 2 700 доларів США (що в еквіваленті до національної валюти України 25,19 грн. становило 68 015 грн. 70 коп.), згідно якого відповідач зобов`язалася повернути кошти до 13 лютого 2020 року з відсотками з розрахунку 0,05% від суми позики за кожний місяць користування коштами за 6 місяців, однак взятих на себе грошових зобов`язань не виконала, борг не повернула і на її вимогу не зреагувала. Просила стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 2 708 дол. США та судові витрати в розмірі 10 849 грн. 20 коп..

Позивач, представник позивача Бутенко В . М . в судове засідання не з`явилися, в письмових заявах позов підтримали повністю, просили слухати справу без їх участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві просила слухати справу у її відсутність, позов визнала частково - в частині стягнення боргу у сумі 2 700 доларів США визнала повністю, в частині стягнення судових витрат вважала суму завищеною, при винесенні рішення поклалась на розсуд суду.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого позивач передала, а відповідач отримала грошові кошти в сумі 2 700 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти України (гривня), на момент отримання позики, за встановленим курсом визначеним сторонами (25,19 грн.), становило 68 015 грн. 70 коп., в якому зазначався термін повернення боргу - до 13 лютого 2020 року. Відповідно до умов позики за користування коштами відповідач зобов`язалася сплатити позивачу відсотки з розрахунку 0,05% від суми позики за кожний місяць користування коштами, тобто за 6 місяців - 8 доларів США або 204 грн.. Договір був укладений у простій письмовій формі шляхом написання розписки за підписом відповідача (а.с.26).

У визначений розпискою термін відповідач свої зобов`язання по договору не виконала.

Факт отримання позики та написання власноручної розписки боржник визнає.

Виходячи з того, що відповідачем у визначений договором строк зобов`язання не виконано і сума позики позичальнику повернута не була, вона підлягає стягненню за рішенням суду.

У відповідності з ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до змісту ст.ст. 202-203 ЦК України, правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, яке повинна вчинятись у формі, встановленій законом та має бути спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ними.

У відповідності з ст. ст. 526, 527, 623 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання. В разі невиконання або неналежного виконання зобов`язання боржником він зобов`язаний відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Під збитками розуміється витрати, понесені кредитором, втрата або пошкодження його майна, а також не отримані кредитором доходи, які він отримав би, якщо б зобов`язання було виконано боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.( ст. 1047 Цивільного кодексу України).

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає пред`явлення на підтвердження укладання договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове стягнення має бути виконане у гривнях.

Разом з тим, ч. 2 ст. 533 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконує, тому станом на 03 червня 2020 року ОСОБА_2 допустила основну заборгованість перед ОСОБА_1 в розмірі 2 700 доларів США, що за курсом долара до гривні 26.79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03 червня 2020 року складає 72 333 грн. 00 коп..

Відповідно до наданого позивачем розрахунку за розпискою від 12.08.2019 року сума 0,05% від суми позики за кожний місяць за період з 12.09.2019 року по 13.02.2020 року, тобто за 6 місяців прострочення складає 8 доларів США (204 грн.).

Загальна сума заборгованості разом з сумою відсотків за даною угодою складає 2 708 доларів США, що еквівалентно 72 562 грн. 21 коп. по курсу долара 1 дол. = 26,7955 грн. (а.с.29). Вказана сума підлягає стягненню з ОСОБА_2 ..

Отже, оскільки факт укладення договору позики не оспорюється сторонами і підтверджується наданою позивачкою розпискою відповідача, строк виконання зобов`язання сплив, в добровільному порядку зобов`язання не виконане, суд вважає за необхідне частково задовольнити позов, стягнувши з відповідача на користь позивача еквівалент 2 708 доларів США за курсом, що діє на момент розгляду справи, а також понесені витрати по справі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене, підлягає захисту та з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором позики.

За повідомленням, що розміщене на офіційному сайті Національного банку України в мережі Інтернет, курс долара США до гривні станом на 03.06.2020 року становить 26,7955 грн. за 1 долар США (а.с.29). Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг в сумі 2 708 доларів, що дорівнює 72 562 грн. 21 коп..

Відповідно до статті 141 ЦПК України,- з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати за сплату судового збору в розмірі 849 грн. 21 коп..

А тому суд вважає, що в цій частині позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 15 ЦПК України).

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Бутенко В.М. були надані наступні документи: квитанція про понесення вказаних витрат; Додаток № 1 до договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) Калькуляція витрат по оплаті послуг адвоката (розрахунок) за позовом ОСОБА_1 про стягнення коштів; ордер на надання правової допомоги; договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 11.01.2020 року, укладений між позивачем та адвокатом Бутенко В.М.; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії № 3986, видане Бутенко В.М. 29.06.2011 року (а.с.8-13).

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. в повному обсязі задоволенню не підлягає, оскільки порядок відшкодування вказаних витрат вирішується судом, виходячи з фактичних затрат. При їх стягненні суд враховує участь представника позивача у судовому засіданні. Беручи до уваги те, що в судовому засіданні представник позивача не брала участі, направивши відповідне клопотання про розгляд справи без її участі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення начебто понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн., як таких, що є абсолютно необґрунтованими.

Вказані обставини дають підстави для зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу.

В частині позовних вимог про стягнення витрат професійну правничу допомогувони підлягають частковому задоволенню з урахуванням складності справи, часу участі представника у судовому засіданні тощо. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 1 900 грн.

Отже, правовідносини, що склалися між сторонами, містять ознаки та умови новації боргу. Оскільки невиконання договірних зобов`язань з боку відповідача порушує права позивача, порушене право підлягає судовому захисту.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При вирішенні суми стягнення суд виходить з курсу Національного банку України на час розгляду справи, який складає 2679,55 грн. за 100 дол. США (2708 х 26,7955 = 72562,21).

За наведених обставин, відповідач повинна повернути суму боргу, відсотки за користування чужими грошовими коштами на рівні облікової ставки НБУ в сумі 2 708 доларів США, тобто 72 562 грн. 21 коп. відповідно до ст. 1048 ЦК України. В цій частині позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Виходячи з того, що на момент розгляду справи офіційний курс долара США до гривні складає 2679,55 грн. за 100 доларів США, стягненню підлягає 2 708 доларів, тобто 72 562 грн. 21 коп. за договором позики, 849 грн. 21 коп. повернення судового збору та 1 900 грн. витрат на професійну правничу допомогу, а всього 75 311 грн. 42 коп..

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача частково підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 900 грн. 00 коп..

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 849 грн. 21 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 533, 625, 629, 1046, 1049 ЦК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешканки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , мешканки АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 12 серпня 2019 року, у розмірі 2 708 доларів США, що за курсом 26.79 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03 серпня 2020 року складає 72 562 (сімдесят дві тисячі п`ятсот шістдесят дві) гривні 21 копійка, 1 900 (одну тисячу дев`ятсот) грн. витрат на професійну правничу допомогу та 849 (вісімсот сорок дев`ять) грн. 21 коп. повернення судового збору, а всього 75 311 грн. 42 коп..

В іншій частині позову відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко