Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/151/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Рішко Г.І, секретар судового засідання Стрижак О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

22.01.2020 року позивач АТ КБ Приватбанк звернувся до Виноградівського районного суду Закарпатської області з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.10.2007 року позивач АТ КБ Приватбанк та відповідачка ОСОБА_1 уклали кредитний договір за №91626-SOGL, за яким відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 Доларів США на термін до 26.03.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та порядку, встановлених кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань за договором № 91626-SOGL від 01.10.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки.

Позичальник ОСОБА_1 свої зобов`язання перед банком не виконала і станом на 24.11.2019 року має заборгованість 24460,92 Доларів США, яка складається з наступного: 3856,07 Доларів США - заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 19430,20 Доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом,а також штрафи відповідно до договору: 10,33 Доларів США - штраф (фіксована частина), 1164,31 Доларів США - штраф (процентна складова).

У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 24460,92 Доларів США, що за курсом 24,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2019 року складає591709,61 грн та судові витрати.

Ухвалою суду від 17.06.2010 року провадження у справі в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Відповідача ОСОБА_1 подала до суду відзив на позовну заяву, за яким позовні вимоги не визнає, у задоволенні позову просить відмовити посилаючись на те, що на даний час немає ніяких зобов`язань перед позивачем, так як не пам`ятає, щоб отримувала кредит, кредитний договір не укладала, а кредит отримував її син. Разом з тим до позовної заяви додатно копію кредитної угоди № 91626-SOGL від 01.10.2007 року з її підписами та копією паспорту, при цьому інший відповідач - її чоловік ОСОБА_2 помер. Вказує, що на даний час минули строки позовної давності для стягнення заборгованості по вказаному кредитному договору, так як термін повернення кредиту сплив 26.03.2020 року, а відтак строк позовної давності закінчився 26.03.2013 року, тобто майже сім років тому. Посилаючись на правові позиції Верховного Суду України і положення ЦК України щодо строків позовної давності просить суд застосувати строки позовної давності та у задоволенні позову АТ КБ Приватбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити повністю у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Представник позивача АТ КБ Приватбанкнадіслав до суду відповідь на відзив, згідно якого позовні вимоги банку просить задоволити в повному обсязі та вважає, що обставини, на які посилається відповідачка у відзиві не відповідають дійсності, строк позовної давності позивачем при зверненні до суду дотримано, оскільки згідно пункту договору 7.1 угода у частині п. 4.5 набирає чинності з моменту підписання. В інших - з моменту укладення договорів про видачу Траншів і надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах вказаних у них сум і діє до повного виконання обов`язків Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, неустойки за даною Угодою і договорам про видачу Траншів.

У судове засідання на судовий розгляд справи особи, що беруть участь у справі, не з`явилися, будучи належним чином своєчасно повідомленими про дату, час та місце його проведення.

Згідно прохальної частини позовної заяви представник позивача АТ КБ Приватбанк просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідача ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні між АТ КБ Приватбанк та ОСОБА_1 01.10.2007 року укладено кредитний договір №91626-SOGL, за яким відповідачка ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5000,00 Доларів США на термін до 26.03.2010 року, зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позичальник неналежним чином виконувала взяті на себе зобов`язання, умови кредитного договору №91626-SOGL від 01.10.2007рокупорушила, про що свідчить розрахунок, наданий АТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, відповідачкою заявлено про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, законодавство містить положення, згідно якого позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 259 ЦК України).

Так, відповідно до пункту 7.1 кредитного договору, укладеного між сторонами, угода у частині п. 4.5 набирає чинності з моменту підписання. В інших - з моменту укладення договорів про видачу Траншів і надання Позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах вказаних у них сум і діє до повного виконання обов`язків Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, неустойки за даною Угодою і договорам про видачу Траншів.

Разом з цим, відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-31 цс 15 від іЗ.06.2015 року у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Відповідно до Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-116цс13 (№ в ЄДРСРУ 35667396) початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу (Постанова ВСУ від 30.09.2015 року по справі № 6-154цс15 (№ в ЄДРСРУ 51998200).

Тобто, у зв`язку з порушенням графіку платежів за кредитним договором, умови якого передбачають дострокове повернення споживачем коштів в разі прострочення зобов`язання, термін повернення кредиту змінюється, і саме з цього моменту починається відлік строків позовної давності.

02.11.2016 року Верховний Суд України у справі № 6-1174цс16 вказав, що у разі узгодження між сторонами кредитно - фінансових послуг зміни строку виконання основного зобов`язання (дострокового погашення кредитного договору у разі наявної заборгованості), то усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позивач повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, що передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України.

Ч. 5 ст. 261 ЦК України передбачає, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання.

При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії договору, скільки з певними фактами, які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Зважаючи на той факт, що згідно розрахунку заборгованості від 24.11.2019 року наданого позивачем, останній платіж по погашенню кредиту був здійснений 26.08.2010 року, то право позивача було порушено при несплаті наступного щомісячного платежу в період сплати, як передбачено умовами кредитного договору.

Тобто право на звернення в суд з заявою про стягнення боргу виникло в позивача 27.09.2010 року, а позовна давність виходячи з наведеного спливає 26.09.2013 року.

Таким чином, оскільки АТ КБ «Приватбанк» пред`явив позов вже після спливу позовної давності (22.01.2020 року), в задоволенні позову з цих підстав необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, стягненню з відповідачки не підлягають.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX .

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки, зокрема, щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України ст.ст. 257, 259 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

На підставі пункту третього Розділу ХII «Прикінцевих положень» ЦПК України до зазначеного строку не зараховується час дії карантину, встановлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийГ. І. Рішко