печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2020 р. Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар Габрись О.М.

учасники справи

позивач: ОСОБА_1

відповідач 1: ОСОБА_2

відповідач 2: Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»

відповідач 3: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом встановлення заборони Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» провадити діловодство за заявкою № а 2019 08153 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08154 від 15.07.2019 року ,заявкою № u 2019 08157 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08158 від 15.07.2019 року, а саме: вносити зміни щодо особи заявника, вносити відомості про видачу патентів до Державного реєстру патентів України на винаходи та до Державного реєстру патентів на корисні моделі України, публікувати відомості про видачу патентів в офіційному бюлетені «Промислова власність», видавати патенти та корисні моделі, а також заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії з передачі прав інтелектуальної власності за заявкою № а 2019 08153 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08154 від 15.07.2019 року ,заявкою № u 2019 08157 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08158 від 15.07.2019 року, встановлення заборони ОСОБА_2 передавати повністю або частково права на отримання патентів за заявкою № а 2019 08153 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08154 від 15.07.2019 року ,заявкою № u 2019 08157 від 15.07.2019 року, заявкою № u 2019 08158 від 15.07.2019 року та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії що заявки № а 2019 08153 від 15.07.2019 року, заявки № u 2019 08154 від 15.07.2019 року ,заявки № u 2019 08157 від 15.07.2019 року, заявки № u 2019 08158 від 15.07.2019 року, оскільки не вжиття вказаного заходу забезпечення позову зможе утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому.

Суд розглянув заяву у відсутність сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України Постанова № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Разом з тим, зі змісту заяви такої реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається, такі докази суду не надані.

Крім того, ОСОБА_1 для захисту своїх порушених прав має намір звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 , Деравного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про визнання недійсними заяв про внесення заявок на винахід, корисну модель та зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи що, предметом даного позову є визнання недійсними заяв про внесення заявок на винахід, корисну модель та зобов`язання вчинити певні дії, то забезпечення позову у спосіб, який просить заявник, призведе до фактичного ухвалення рішення без розгляду справи по сутті.

Крім того, заявником не надано достатніх та належних доказів, необхідних для застосування такого заходу забезпечення позову.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.В. Батрин