Миколаївський районний суд Одеської області
Справа№ 508/1268/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року. Миколаївський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Парій І.О.

за участю: секретаря Товт Т.В.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 лютого 2019 року між ТОВ «Укрфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики за 2019-05-00059 на суму 2000 (дві тисячі) гривень з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування грошовими коштами (732% річних). Позика взята строком на 14 днів з урахуванням дня отримання коштів. Позичальник зобов`язався повернути суму позики та сплатити відсотки за користування позикою до 20 лютого 2019 року в сумі 2560,00 (дві тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 00 коп.. Але до теперішнього часу ОСОБА_1 кошти не повернув, тому просить суд стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за договором позики №2019-05-00059 від 07 лютого 2019 року в сумі 60 198,21 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) грн.21 коп. та судовий збір в сумі 1921 гривень.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.35).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У судому засіданні встановлено, що 07 лютого 2019 року між ТОВ «Укрфінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики за №2019-05-00059, згідно якого відповідач отримав позику у сумі 2000,00 грн. з нарахуванням відсотків у розмірі 2% за кожен день користування грошовими коштами (732% річних).

Відповідно до п.3.1 Договору позичальник ОСОБА_1 зобов`язався 20 лютого 2019 року повернути позикодавцю отриману позику та сплатити відсотки за користування позикою у сумі 2560,00 гривень.

Згідно п.п.7.1, 7.2 Договору при простроченні сплати відсотків більше ніж на три дні, відповідач ОСОБА_1 повинен сплатити позивачу штраф у розмірі 250 грн., у разі невиконання позичальником зобов`язань по погашенню позики у терміни, вказані в п.3.1 договору позики, відповідач ОСОБА_1 сплачує Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» пеню з розрахунку 2% за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася. Сума заборгованості, що утворилася, включає в себе основний борг, капіталізовані відсотки, штраф та раніше нараховану пеню.

У порушення умов Договору відповідач ОСОБА_1 платежі належним чином не здійснював.

Виходячи з норм ст. 545 ЦК України, після прийняття виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі; якщо боржник видавав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає, підтвердженням виконання боржником свого обов`язку є наявність боргового документа у боржника.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Зобов`язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч.ч.1,2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо повернення грошової суми не виконав, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача ОСОБА_1 борг відповідно до наданого розрахунку за Договором №2019-05-00059 від 07.02.2019 року у загальному розмірі 60198,21 грн., яка складається з:

- суми основного боргу - 2000,00 грн.;

- 2% за користування грошовими коштами 288 днів - 11760,00 грн.;

- штрафу за прострочення сплати відсотків - 0 грн.;

- 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов`язань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 274) 45808,00 грн.;

- Індекс інфляції за період з 07.02.2019 року по 27.11.2019 року (104,58%)-630,21 грн. ((2000+11760)х104,58%-13760=630,21).

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.525, 526, 625, 550, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 19, 77, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс Федоренка Олександра Олександровича про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» суму заборгованості за договором позики №2019-05-00059 від 07 лютого 2019 року в загальній сумі 60 198,21 (шістдесят тисяч сто дев`яносто вісім) гривень 21 коп., яка складається з:

- суми основного боргу - 2000,00 гривень;

- 2% за користування грошовими коштами 288 днів - 11760,00 гривень;

- штрафу за прострочення сплати відсотків - 0 гривень;

- 2% пені за кожен день від суми заборгованості, що накопичилася за невиконання позичальником зобов`язань по поверненню позики у встановлений термін (кількість прострочених днів 274) 45 808,00 гривень;

-індекс інфляції за період з 07.02.2019 року по 27.11.2019 року (104,58%)- 630,21 гривень (2000+11760)х104,58%-13760=630,21).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрфінанс» судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а стороною, що не була присутня в судовому засіданні - з дня отримання копії рішення.

У відповідності до ч.1 ст.273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя: І.О.Парій