справа № 2-1003/10
головуючий у суді І інстанції Васильченко О.В.
провадження № 22-ц/824/1717/2020
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
УХВАЛА

12 червня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Мостова Г.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа.

Видано дублікат виконавчого листа по справі № 2-1003/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 196 978 грн 57 коп.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа, а також поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заявник посилався на те, що оскаржувану ухвалу отримано 06 лютого 2020 року та раніше копії цієї ухвали він не отримував. Однак вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження спростовуються наявними у матеріалах справи доказами про ознайомлення скаржника з матеріалами справи після постановлення оскаржуваної ухвали. Разом з цим, до апеляційної скарги не було приєднано доказів сплати судового збору.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення вказаних недоліків, а саме: сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та наведення поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

25 березня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , якою частково усунуто недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 квітня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання пояснень щодо клопотання ОСОБА_1 у якому він просив видати ухвалу від 05 квітня 2019 року, зазначено «Зі справою ознайомлений 22 жовтня 2019 року».

19 травня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про усунення недоліків апеляційної скарги. Заявник зазначав, що 22 жовтня 2019 року дійсно ознайомився з матеріалами справи, але оскаржувана ухвала в матеріалах справи була відсутня. Також, вказував на те, що здійснив фото фіксацію ознайомлення з матеріалами справи і на підтвердження вказаного може надати фото фіксацію для ознайомлення. Крім цього, додатково зазначав, що на момент ознайомлення, справа закінчувалась на сторінці 54, а оскаржувана ухвала підшита у справу під номером сторінки 58, тобто на момент ознайомлення сторінки 58 не існувало. Разом з цим, заявником зазначено, що про оскаржувану ухвалу дізнався 02 чи 03 лютого 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень та 06 лютого 2020 року копію оскаржуваної ухвали у Київському апеляційному суді. Однак, доказів зазначеного заявником приєднано до клопотання не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 травня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів на підтвердження зазначеного у клопотанні.

10 червня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому зазначено, що під час ознайомлення з матеріалами справи 22 жовтня 2019 року він здійснив фото фіксацію матеріалів справи та в той же день завантажив фотоматеріали на хмарний сервіс «гугл диск» від GMAIL (ІНФОРМАЦІЯ_1). Додатково, на підтвердження того, що дані матеріали фото фіксації не змінювались з 22 жовтня 2019 року, заявник надає «скріншот» з датою останньої зміни.

Крім цього, ОСОБА_1 вважає, що факт винесення судом трьох ухвал про усунення недоліків апеляційної скарги, може порушити його право на доступ до правосуддя.

Всебічно та у повній мірі дослідивши матеріали справи та надані заявником докази, суд дійшов висновку, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року відсутні, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В матеріалах справи міститься клопотання ОСОБА_1 від 22 жовтня 2019 року у якому він просив видати ухвалу від 05 квітня 2019 року та у якому зазначено «Зі справою ознайомлений 22 жовтня 2019 року» (а.с. 63).

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва було постановлено 11 вересня 2019 року (а.с. 58-59).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана ухвала оприлюднена 13 вересня 2019 року.

Останнім днем для подання апеляційної скарги, у розумінні частини 1 статті 354 ЦПК України, було 26 вересня 2019 року.

Апеляційну скаргу подано через засоби поштового зв`язку 21 лютого 2020 року.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці зазначає, що обов`язок заявника полягає у тому, щоб проявляти особливу сумлінність у захисті своїх інтересів та вживати необхідних дій для ознайомлення з ходом провадження (рішення у справі «Сухорубченко проти Росії» (Sukhorubchenko v. Russia), заява № 69315/01, пункт 48, від 10 лютого 2005 року; ухвала щодо прийнятності у справі «Гуржий проти України» (Gurzhyy v. Ukraine), заява № 326/03, від 01 квітня 2008 року).

Практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що якщо сторони у визначений законом термін не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи та своєчасно не звертались до суду за інформацією щодо стану розгляду справи, їх права на доступ до правосуддя не є порушеними (рішення у справі «Каракуця проти України» (Karakutsya v. Ukraine), заява № 18986/06, пункт 57, від 16 лютого 2017 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», п. 93, «Сутяжник» проти Росії», п. 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 02 березня 2020 року, 07 квітня 2020 року та 29 травня 2020 року було залишено апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху та продовжено строк для усунення недоліків, з метою не допущення порушень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Конституції України, а також, з метою з`ясування наявності об`єктивних та непереборних причин пропуску процесуального строку.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 жовтня 2019 року ОСОБА_1 був ознайомлений з текстом ухвали Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року. Надані заявником пояснення та докази не підтверджують обставин на які він посилається. Заявником, не надано поважних доказів того, що оскаржувана ухвала була відсутня в матеріалах справи на момент ознайомлення його зі справою.

Заявнику було роз`яснено, що неусунення недоліків щодо наведення підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, слід відмовити ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року.

Керуючись статтею 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 11 вересня 2019 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про видачу дубліката виконавчого документа.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Г.І. Мостова