РІШЕННЯ

іменем України

"02" червня 2020 р. Справа № 145/148/20

Провадження № 2/145/350/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивачаМихайлова ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить надати їй додатковий трьохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька- ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця.

Позов обґрунтовує тим, що після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки сільськогосподарського призначення.

У визначений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця вона до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася у зв`язку з поважними причинами, оскільки практично після її народження її мати ОСОБА_6 та батько ОСОБА_5 почали проживати окремо, шлюб розірвали.

ЇЇ виховувала її мати, із ОСОБА_5 вона не спілкувалася. Проживали вони в різних областях.

Про смерть батька ОСОБА_5 вона дізналася з листа приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Вінницької області Смоляк Л.С., який отримала у другій половині грудня 2019 року. Участі у похованні свого батька позивач не приймала, з будь-яких стосунків із членами сім`ї спадкодавця не підтримувала.

Ухвалою Тиврівського районного суду від 07.02.2020 року дану заяву прийнято до розгляду справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду від 16.03.2020 року підготовче провадження закрито. Призначено розгляд справи по суті.

Згідно відзиву на позов Представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що названі позивачем причини не об`єктивними непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст. 1272 ЦК України можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 , які приймали участь в судовому засідання в режимі відоеконференції через Якимівський районний суд Запорізької області, позов підтримали, просять його задоволити з підстав, викладених у заяві.

ОСОБА_7 також пояснила, що вона народилась в 1976 році в с. Листвин Овруцького району. Батьки розлучились, коли вона була дитиною. Батька востаннє бачила приблизно в десятирічному віці. Він приїздив село Листвин.

Вона намагалась його шукати. Питала за нього його родичів, які проживали у селі Листвин. Однак їм нічого відомо не було. Також до них в село приїздив рідний брат батька ОСОБА_9 . Однак йому нічого про батька відомо не було.

В ОВС для перевірки його реєстрації не зверталась.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав, вважає його необґрунтованим.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кобелецьке Тиврівського району Вінницької області помер ОСОБА_5 (а.с. ).

ОСОБА_1 його дочка, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану, згідно якого її дошлюбне прізвище « ОСОБА_10 » (а.с. 5), спадкоємиця за законом першої черги (ст. 1261 ЦК України).

За життя ОСОБА_5 своїм майном не розпорядився. Від його імені заповіт в Спадковому реєстрі не зареєстровано, що стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 13.02.2020 року №59402319.

В установлений законом шестимісячний строк 05.12.2018року із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. звернулась ОСОБА_4 , інші особи із заявами про прийняття спадщини, відмову від прийняття спадщини до нотаріуса не звертались, що стверджується листом приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу Смоляк Л.С. №180/01-16 від 01.06.2020року.

В Спадковому реєстрі 05.12.2018 року зареєстрована спадкова справа №63444234.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст.1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК Українипро надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо:1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п.24 Постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 сплив 19.02.2019 року.

Позивач виявила бажання оформляти спадщину після смерті ОСОБА_11 в зв`язку з отриманням запиту приватного нотаріуса Тиврівського районного нотаріального округу від 09.12.2019року 31193/02-14 про її наміри щодо спадкування спадщини після смерті ОСОБА_5 . Позов до суду подала 22.01.2020, що стверджується поштовим конвертом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових доказів, речових доказів, висновків експертів, показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Проте, переконливих, достатніх та належних доказів про те, що позивач, яка 1976 року народження, була позбавлена можливості встановити місцезнаходження ОСОБА_11 , вживала всіх можливих заходів для цього, однак не змогла встановити місце його проживання у зв`язку з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, суду не надано.

Свідок ОСОБА_12 , допитана судом в режимі відоеконференції через Якимівський районний суд Запорізької області, показала, що вона 1968р.н., проживає в АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 дочка її рідної сестри ОСОБА_13 . Вона проживає із нею.

Сестра із ОСОБА_14 одружилась і проживала в с. Листвин. Коли вона була в шкільному віці сестра із ОСОБА_14 виїхали з с. Листвин в Миколаївську область. На літо один раз вона поїхала до них. Потім сестра зібрала її і ОСОБА_15 і вони втрьох повернулись в село Листвин Овруцького району. Сестра поїхала на заробітки в Андрушівськй район Житомирської області, а ОСОБА_15 зі своїми дітьми доглядала їх мати. Сестра залишили ОСОБА_15 у віці до одного року. ОСОБА_15 розповідала, що батько приїздив у село. Коли виходила заміж вона хотіла його знайти.

ОСОБА_15 зверталась до його родичів, запитувала його брата ОСОБА_9 , їздила в с. Рокітне, оскільки він там раніше проживав. Однак ніхто не знав, де він.

Про те, що ОСОБА_16 проживав у Вінницькій області вони дізнались з листа, що прийшов з Тиврівського району Вінницької області в с. Листвин. Їм про нього повідомила її сестра ОСОБА_17 .

Суд вважає, що показання даного свідка не свідчать про об`єктивні, непереборні, істотні труднощі у позивачки для встановлення місця знаходження

ОСОБА_18 , з показань свідка чітко не зрозуміло, в яких саме осіб позивачка з`ясовувала дані обставини. Сама позивач не заперечує того, що вона не зверталась до органів внутрішніх справ, міграційної служби для перевірки місця реєстрації ОСОБА_5 . Перешкод для цього у неї не було.

Клопотання про допит осіб, які б підтвердили те, що позивач вживала заходів до встановлення місця знаходження батька, запитувала у них про вказані обставини, позивач не заявляла.

Крім того, свідок ОСОБА_19 , 1950р.н., жителька с. Кобилецьке Вінницької області, показала, що ОСОБА_4 її дочка. В 1979р. вона познайомилась з ОСОБА_5 в Миколаївській області. Він їй говорив, що його покинула жінка. Разом вони прожили 39 років. Одружені офіційно не були. Спочатку жили в Миколаївській області, потім в Тернопільській, а потім в 80-х рр. переїхали в с. Гришівці Вінницької області.

Його дочка ОСОБА_15 з батьком не зв`язувалась. На його поховані були його родичі: сестра ОСОБА_20 з Києва, сетра ОСОБА_21 з Республіки Комі; брат ОСОБА_22 - з Миколаївської області. У ОСОБА_11 є рідні брати: ОСОБА_22 та ОСОБА_9 , які проживають в Миколаївській області. У них з ними нормальні стосунки. Від початку їх спільного проживання ОСОБА_9 знав про їх місце проживання.

ОСОБА_16 запитував у своїх родичів про старшу дочку. Однак вони нічого не знали. Кілька років тому брат ОСОБА_23 казав, що ОСОБА_15 розійшлась зі своїм чоловіком і випиває.

Свідок ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_2 , показала, що ОСОБА_25 дочка її діда ОСОБА_26 її баба. ОСОБА_27 рідна сестра її матері. З самого народження вона проживала з дідом та бабою. В 17 років її стало відомо, що у діда є ще одна дочка- ОСОБА_15 . Де вона живе вони не знали.

На поховання у діда були його сестри, брат ОСОБА_22 . Поховання проводилось за рахунок коштів ОСОБА_4 Брат діда ОСОБА_22 приїздив до них за її пам`яті за життя діда два рази.

З пояснень позивачки вбачається, що про місце проживання ОСОБА_11 вона запитувала його брата ОСОБА_9 , однак той нічого не знав. Тоді як свідок ОСОБА_28 вказала, що брат ОСОБА_29 знав про його місце знаходження.

Відтак, суд вважає, що позивачем не надано безспірних, належних, достатніх доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач, які свідчать про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.2,3,5,7,9,10-13,76-81,89,141,258,263-265 ЦПК України, ст.ст.1261,1268,1269,1270,1272 ЦК України,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі, тобто з 12.06.2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу буде подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повної копії судового рішення.

На період дії карантину, встановленого Кабінето міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя:Н. О. Кіосак