Справа № 349/262/20
Провадження № 2/349/221/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 червня 2020 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Лошак О.О.

з участю секретаря судового засідання Сірко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 349/262/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом,

учасники судового провадження:

позивачка ОСОБА_1

представник позивачки адвокат Падучак І.І.

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,7301 га вартістю 54 373,80 грн, що розташована на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області в порядку спадкування за заповітом внаслідок смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 15 лютого 2018 року виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. За життя мати набула право власності на земельну частку (пай) на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №862685, виданого на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 22 червня 2006 року за №112.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт відповідно до якого все належне їй майно заповіла позивачці ОСОБА_1

Спадкоємцями ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, та ОСОБА_2 , який має право на обов`язкову частку у спадковому майні.

Державний акт на право власності на земельну ділянку було втрачено, що підтверджується оголошенням, опублікованим у газеті "Голос опілля".

На даний час позивачка, як спадкоємиця за заповітом, звернулася до Рогатинської районної державної нотаріальної контори за оформленням спадкових прав, однак через відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує право власності спадкодавця на земельну ділянку, державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину. З цих підстав вона змушена звертатися за захистом своїх прав до суду.

У судовому засіданні представник позивачки адвокат Падучак І.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 28 січня 2020 року, позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали повністю із підстав, які наведені у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Рогатинська районна державна адміністрація явку представника у судове засідання не забезпечила, не повідомила про причини його неприбуття у судове засідання, не подала відзиву на позов, клопотання про відкладення слухання справи, чи слухання справи за відсутності представника.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав, у судове засідання, призначене на 16 червня 2020 року не прибув, подав письмове клопотання про слухання справи без його участі.

Суд, вислухавши доводи сторони позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 15 лютого 2018 року.

Згідно заповіту, посвідченого 02 березня 2007 року секретарем виконавчого комітету Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області Кузик Г.Ф., за реєстровим номером 4, ОСОБА_3 все належне їй майно і все майно на яке вона матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_1 ..

Останнім місцем проживання ОСОБА_3 було АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з нею проживав онук ОСОБА_4 від імені ОСОБА_3 , який посвідчений у виконавчому комітеті Явченської сільської ради за №4 від 02 березня 2007 року не змінений і не відмінений, що підтверджується довідкою №24, виданою 05 лютого 2020 року виконавчим комітетом Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області.

Державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Андрейків Т.В. 28 січня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 на земельну дялянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, що належала ОСОБА_3 через відсутність документів, які посвідчують право власності на нерухоме майно.

У постанові зазначено, що 02 травня 2018 року державним нотаріусом Рогатинської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справ №146/2018 до майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживала в АДРЕСА_1 за заявою про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в с.Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області.

Згідно з матеріалами спадкової справи №146/2018, спадкоємцями померлої є її дочка - ОСОБА_1 на яку спадкодавець ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Кузик Г.Ф., секретарем виконавчого комітету Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 02 березня 2007 року за реєстровим номером 4 і син ОСОБА_2 , який має право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст.1241 Цивільного кодексу України. ОСОБА_2 подав заяву про прийняття спадщини за законом на обов`язкову частку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, з матеріалів спадкової справи №146/2018, відкритої Рогатинською районною державною нотаріальною конторою 02 травня 2018 року, після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями за заповітом та за законом на обов`язкову частку у спадщині є діти спадкодавця - ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Крім того, спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 є дочка ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Згідно довідки, виданої відділом у Рогатинському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_3 набула право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області площею 1,7301 га на підставі Державного Акта серія ЯД №862685. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 54 373,80 грн.

У газеті "Голос опілля" №48 від 13 грудня 2019 року поміщено оголошення про втрату правовстановлюючого документа про право власності на землю - державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД №862685, виданого на підставі розпорядження Рогатинської РДА від 22 червня 2006 року за №112 на ім`я ОСОБА_3 .

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

За статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», та відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Процес приватизації землі розпочинався з передачі її у власність колективних сільськогосподарських підприємств (далі КСП), сільськогосподарським кооперативам, акціонерним товариствам, створеним на базі колишніх колгоспів, радгоспів та інших державних підприємств на підставі державного акта на право приватної власності на землю з доданим до нього списком осіб, які мали право на одержання своєї частки землі.

Згідно п.1 ст.1 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (стаття 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»)

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз`яснень в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений ст. 1241 ЦК України, є вичерпаний і розширеного тлумачення не потребує. Згідно ч. 3 ст. 75 Сімейного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні - це особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку, або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

ОСОБА_2 на час смерті матері ОСОБА_3 був визнаний інвалідом, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, а тому мав право на обов`язкову частку в спадщині.

Стаття 1270 ЦК України визначає строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 у визначений законом строк, а саме 02 травня 2018 року і 03 серпня 2018 року відповідно звернулися до Рогатинської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, що відкрилася наслідок смерті матері ОСОБА_3 .

За статтею 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Заяви про відмову від спадщини у визначений ст.1273 ЦК України термін, ОСОБА_2 не подав, а тому є таким, що прийняв спадщину.

З врахуванням тієї обставини, що після смерті ОСОБА_3 було четверо спадкоємців за законом першої черги, розмір частки ОСОБА_2 становить 1/8 частку спадкового майна, належного спадкодавцю ОСОБА_3 .

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (ст. 1296 ЦК України).

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Спадкуванням за ст.1216 ЦК України є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

За ст. 392 ЦК України спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні відповідні правовстановлюючі документи.

На підставі наведеного, враховуючи, що позивачка прийняла спадщину за заповітом, але не може реалізувати своє право на оформлення спадкових прав в позасудовому порядку, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання за нею права власності на спадкове майно та часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Рогатинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Явченської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області і належала ОСОБА_3 на підставі державного акта серії ЯД №862685 площею 1,7301 га в порядку спадкування за заповітом, внаслідок смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується до закінчення строку карантину.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання:с.Загір`я Рогатинського району Івано-Франківської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання якого АДРЕСА_3

Рогатинська районна державна адміністрація Івано-Франківської області, місцезнаходження: вул.Галицька, 65 м.Рогатин Рогатинського району Івано-Франківської області, .

Суддя О.О.Лошак

Повне рішення суду складено 17 червня 2020 року