Справа № 159/2086/20
Провадження № 2/159/710/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

12 червня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Денисюк Т.В.

за участю секретаря судового засідання Гарбар О.В.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позовних вимог.

05 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує на те, що спірне помешкання належить йому на праві приватної власності, відповідач зареєстрована в ньому на постійне місце проживання, однак фактично там не проживає з 2017 року, своїх речей в квартирі не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє, а її реєстрація позбавляє позивача можливості належним чином використовувати свою власність. Усі витрати по утриманню квартири позивач несе самостійно.

Рух справи в суді.

Позовну заяву подано до суду 06 травня 2020 року.

Провадження у справі відкрито 08 травня 2020 року.

Визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідача сповіщено про судове провадження проти неї через судове оголошення. Додатково матеріали позову скеровані за вказаним позивачем фактичним місцем проживання.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідачем ОСОБА_2 відзиву на позов не подано.

Фактичні обставини справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 20 грудня 1993 року Фондом комунального майна Ковельської міської ради народних депутатів, вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії будинкової книги та відомостей з підрозділу УДМС України у Волинській області від 02 червня 2020 року, відповідач ОСОБА_2 з 22 листопада 2016 року зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 .

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Частиною 4 ст. 156 ЖК України визначено, що до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є членом сім`ї позивача, остання зареєстрована у спірному житлі, проте з 2017 року в квартирі не проживає без поважних причин, своїх речей в квартирі не зберігає, плату за користування житлом не здійснює, будь-якого інтересу до даного житла не проявляє.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 709цс16, від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16 та у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі 695/2427/16ц міститься висновок про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, як постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

ОСОБА_2 не є членами сім`ї позивача, спільним побутом із ним не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

За вказаних обставин, відповідача слід визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача в користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 141, 247, 258-259, 265, 274-279, 280-282 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 391, 406 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається через Ковельський міськрайонний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Ковельським МРВ УМВС України у Волинської області 13.11.1997 року, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , документ, що посвідчує особу - ID -картка НОМЕР_4 , орган що видав - 0717.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 12.06.2020 року.

ГоловуючийТ. В. Денисюк