11.06.2020 Справа № 756/6355/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________________________________________________________
Унікальний № 756/6355/18
Провадження №2/756/479/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

представника позивача адвоката Солод Р.В.,

представника відповідача Кузьменка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації, Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання відмови вчинити дії незаконною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання відмови вчинити дії незаконною та зобов`язання вчинити дії, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2004 з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 стягнуто грошові кошти у розмірі 96 121,20 грн. та державне мито у сумі 951,70 грн., на виконання якого Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-4195.

Вказав, що 27.04.2004 Оболонським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного виконавчого листа. Проте ІНФОРМАЦІЯ_1 стягувач ОСОБА_6 помер, у зв`язку з чим стягнення з боржника ОСОБА_4 здійснюється на користь його правонаступників, а саме: позивача ОСОБА_1 і третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зазначив, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було проведено опис майна боржника, за рахунок реалізації якого могли бути задоволені вимоги стягувачів, а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Однак, з підстав того, що у квартирі зареєстрована дитина ОСОБА_5 , 2006 року народження, державний виконавець звернувся до органу опіки та піклування Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації для отримання дозволу на примусову реалізацію майна боржника але отримав відмову у зв`язку із тим, що надання вказаного дозволу призведуть до порушення прав дитини.

Враховуючи викладене, а також вказуючи на те, що відмова надати дозвіл на примусову реалізацію майна ОСОБА_4 є неправомірною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, просить суд визнати відмову Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування у наданні дозволу на примусову реалізацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 незаконною та надати відповідний дозвіл, а також стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2018 у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

Відповідно до ухвали суду від 02.09.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Солод Р.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судовому засіданні стверджував про безпідставність позовних вимог, у зв`язку з чим просив суд відмовити у їх задоволенні.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась. Представник третьої особи - адвокат Гриценко І.І. звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі та без участі ОСОБА_4 , у задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи.

Представник третьої особи служба у справах дітей Оболонської РДА у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Представник третьої особи Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києвіу судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.12.2003 позовні вимоги ОСОБА_6 було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованість у розмірі 76 850,00 грн., неустойку в розмірі 18 320,00 грн., завдані збитки у розмірі 147 070,00 грн., держане мито у сумі 1 700,00 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2004 рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 збитків у сумі 147 070,00 грн. скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_6 у задоволенні позову до ОСОБА_4 про стягнення збитків у сумі 147 070,00 грн. В частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 1 700,00 грн. як сплаченого державного мита зменшено до 951,70 грн. В решті рішення суду від 24.12.2003 залишено без змін (Т. 1, а.с. 11, зворот).

На виконання вказаного рішення суду 22.04.2004 Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-4195 про стягнення з ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 96 121,70 грн. (Т. 1, а.с. 12, зворот).

27.04.2004 головним державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП №5220300 з примусового виконання виконавчого листа №2-4195, виданого 22.04.2004 Оболонським районним судом м. Києва (Т. 1, а.с. 13).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.05.2015 задоволено подання начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Крайчинського С.С., замінено сторону стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва №2-4195 від 22.04.2004 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заборгованості з ОСОБА_6 на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (Т. 1, а.с. 15, зворот).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1997 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 в рівних долях (Т. 1, а.с. 20).

У відповідності до Довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку №1079, виданої 24.02.2016 КК «Центр комунального сервісу» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (власник), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (дружина), ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (син) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (онука) (Т. 1, а.с. 19).

Крім того, згідно відомостей Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Київської міської державної адміністрації КП ГІОЦ «Реєстр територіальної громади міста Києва» від 06.11.2018 (довідка №2079271) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 04.04.2006 і по теперішній час (Т. 1, а.с. 86).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 23.12.2016 за №76743987 убачається, що відповідно до ухвали Мінського районного суду м. Києва від 28.11.2003 на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_4 , накладено арешт (Т. 1, а.с. 14).

31.03.2017 начальник Оболонського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Попова Я.В. звернулась до органу опіки і піклуванням із запитом про отримання дозволу на примусову реалізацію нерухомого майна боржника ОСОБА_4 , а саме: 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , право користування якою має неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (Т. 1, а.с. 17, зворот).

Листом Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації від 25.04.2017 за №104-3234 у наданні дозволу на відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 відмовлено з підстав того, що у наданих документах відсутня інформація щодо забезпечення малолітньої ОСОБА_5 житлом (Т. 1, а.с. 39).

Із пояснень позивача убачається, що малолітня ОСОБА_5 фактично проживає не за місцем її реєстрації, а разом із матір`ю ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 . Таким чином, примусова реалізація майна боржника ОСОБА_4 не зачіпає майнові права дитини.

Статтею 125 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» визначено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 СК України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця, і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло.

Пунктом 67 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 за №866 визначено, що дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається у разі гарантування збереження її права на житло і оформлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної в місті ради, витяг з якого заявникам видає служба у справах дітей.

Як зазначено у ст. 3 Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 №44/25, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991, в усі діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Таким чином, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини, що стосуються інтересів дитини, пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що питання реалізації 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , у якій зареєстрована малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розглядалось на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації 20.04.2017. За результатами розгляду прийнято рішення про відмову у наданні дозволу на відчуження частини квартири, оскільки у наданих документах відсутня інформація про забезпечення дитини іншим житлом.

Таким чином, відповідачем було прийнято зазначене рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України, оскільки жодних доказів, які б дали змогу Комісії прийняти інше рішення, надано не було.

Твердження позивача про те, що дитина відповідача проживає в іншому місці, не свідчить про неправомірність дій відповідача та те, що надання відповідного дозволу на реалізацію частини квартири не призведе до порушення прав дитини.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначений законодавством України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 212, 76-89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ) до Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Тимошенка, 16, ), треті особи: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 (дата народження невідомо, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП невідомо, АДРЕСА_2 ), Служба у справах дітей Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Д, код ЄДРПОУ невідомо), Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (м. Київ, вул. Тимошенка, 2-Д, код ЄДРПОУ невідомо) про визнання відмови вчинити дії незаконною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 11.06.2020

Суддя: О.В. Диба