Провадження № 2/790/5603/20
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним рішення нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 15.05.2020 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Гаврилова О.В., Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним рішення нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 38010351 від 08.11.2017 р. та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37997754 від 07.11.2017 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гаврилової Ольги Василівни;

- скасувати записи у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №23249670 від 08.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2, та запис №23237940 від 07.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2;

- зобов`язати Реєстраційну службу Головного територіального управління юстиції у м. Києві, вчинити дії з видалення записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №23249670 від 08.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2, та запис №23237940 від 07.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки Ѕ.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 15.05.2020 р. зазначену цивільну справу передано в провадження судді Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І.

Позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, оскільки позивач не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, матеріально-правова вимога позивача до відповідача повинна мати правовий характер, тобто бути врегульованою нормами матеріального права, а також підпадати під цивільну юрисдикцію.

У разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобовязальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу та грунтується на законі.

Відповідно до правової позиції, зазначеної в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

В порушення вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить:

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Так, предметом позову у даній справі є оспорювання права власності відповідача ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 , позивач, зокрема, просить скасувати записи у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №23249670 від 08.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки 1/2, та запис №23237940 від 07.11.2017 р. про право власності ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 329,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , розмір частки Ѕ.

У позовній заяві, обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом, позивач, серед іншого, вказує на те, що право власності на недобудований житловий будинок, зареєстровано двома частками у розмірі 1/2 кожна за ОСОБА_2

Об`єктом реєстрації речових прав, згідно даних ДРРП, а саме житловий будинок розташований на земельній ділянці, є: об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок, загальна площа 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який насправді є об`єктом незавершеного будівництва.

Відповідно до витягу з ДРРП право власності ОСОБА_2 виникло на підставі договору купівлі-продажу Ѕ частини житлового будинку, серії та номер: 1310 від 07.11.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., та на підставі договору купівлі-продажу іншої Ѕ частини житлового будинку, серія та номер: 1312 від 08.11.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В.

Відповідач нібито придбав дві частки зазначеного будинку у ОСОБА_4 на підставі вказаних договорів купівлі-продажу від 07.11.2017 р. та від 08.11.2017 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Так, у статті 16 ЦК України вказані способи захисту цивільних прав та інтересів, а саме: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Гаврилова О.В., Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним рішення нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, позивачем не зазначено та не надано доказів щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу 1/2 частини житлового будинку від 07.11.2017 р. та від 08.11.2017 р., на підставі яких за ОСОБА_2 виникло право власності на об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок, загальна площа 329,9 кв.м., житлова площа 212,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, в поданій позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує своє право вимоги відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто, які саме права позивача порушені відповідачем, який характер мають правовідносини, що виникли між сторонами з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та яким чином передбачені шляхи їх поновлення, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 4 ЦПК України має особа, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачами не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Оскільки суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв`язків, то лише за умови зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 175 ЦПК України є підстави для відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, на підтвердження кожної обставини позову щодо порушення прав позивача є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Враховуючи викладене вище, вимоги діючого законодавства, суддя приходить до висновку, що позовна заява повинна бути залишена без руху із наданням строку на усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали судді.

Керуючись ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова Ольга Василівна, Реєстраційна служба Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання протиправним рішення нотаріуса, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків на протязі десяти днів з дня отримання ним копії ухвали, шляхом подання нової позовної заяви з урахуванням вимог, викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кушнір С.І.