КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Коцюрба О.П., Сержанюк А.С.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року по цивільній справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк»,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 ГУ ДФС України у Харківській області звернулося до суду з заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю відносно ОСОБА_1 . Заяву мотивовано тим, що ГУ ДФС у Харківській області (правонаступником якого є ГУ ДПС України у Харківській області), на липень 2018 року було заплановано проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) Згідно наказу ГУ ДФС у Харківській області від 18.06.2018 № 4365 перевірка ФОП ОСОБА_1 повинна була розпочата 05.07.2018. До заявника надійшов лист ФОП ОСОБА_1 від 04.07.2018 з проханням перенести перевірку у зв`язку із тим, що особа відповідальна за бухгалтерську документацію перебуває у відпустці. До наказу № 4365 від 18.06.2018 було внесено зміни в частині початку терміну проведення перевірки на 24.10.2018 . Зазначений наказ отриманий ФОП ОСОБА_1 20.08.2018. На підставі направлення на перевірку від 24.10.2018 № 2998 здійснено вихід на місце за адресою реєстрації ФОП ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . За даною адресою проживає гр. ОСОБА_2 , яка у письмовому поясненні зазначила, що мешкає за адресою з 1997 року та з 2006 року ОСОБА_1 не бачила. У зв`язку із такими обставинами пред`явити ОСОБА_1 направлення на перевірку та здійснити її немає можливості.

До оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області направлений запит № 458/20-40-13- 06-18 від 25.10.2018 на встановлення місцезнаходження платника податків. Службовою запискою від 30.10.2018 № 4597/20-40-13-06-18 оперативне управління ГУ ДФС у Харківській області повідомило, що встановити фактичне місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 не надалось можливим. Для здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 використовуються рахунки відкриті у ПАТ «Фідобанк». До фінансової установи було направлено запит стосовно наявних рахунків та руху коштів в період з 01.01.2015 по 31.12.2017. Проте, інформацію отримано не було з огляду на положення Закону України «Про банки і банківську діяльність».

У зв`язку з вищезазначеним, просило суд зобов`язати ПАТ «Фідобанк» надати ГУ ДФС у Харківській області інформацію, яка містить банківську таємницю відносно самозайнятої особи ОСОБА_1 (РНОК1ІП НОМЕР_1 ), у вигляді витягу з особистого рахунку № НОМЕР_2 (МФО банку300175) з вказівкою призначення платежу, коду ЄДРПОУ, назви контрагентів та руху коштів на ньому за період з 01.01.2015 по дату закриття рахунків (а.с. 4-6).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 08.10.2019 заяву ГУ ДФС у Харківській області залишено без задоволення (а.с. 67-70).

В апеляційній скарзі ГУ ДПС України у Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення та ухвалити нове, який задовольнити заяву у повному обсязі. Зазначало, що суд першої інстанції не надав належної оцінки підставам для розкриття інформації, що містить банківську таємницю, зазначеним у заяві ГУ ДФС у Харківській області та безпідставно прийняв до уваги та поклав в основу оскаржуваного судового рішення обставини, відносно адресно-довідкового бюро щодо відсутності місця реєстрації ФОП ОСОБА_1 та отримання ним поштової кореспонденції за своєю адресою реєстрації (а.с. 74-77).

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 заперечував проти поданої апеляційної скарги, та просив її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга ГУ ДПС України у Харківській області не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у Харківській області 18.06.2018 винесено наказ № 4365 «Про проведення документальної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_4 (податковий номер НОМЕР_3 )» за період діяльності з 01.01.2015 по 31.12.2017 з 05.07.2018 тривалістю 10 робочих днів (а.с. 10).

Даний наказ було отримано ОСОБА_1 02.07.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 12).

07.08.2018 заявником видано наказ № 5663 Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Харківській області від 18.06.2018 № 4365 «Про проведення документальної планової перевірки самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_3 )» щодо дати початку проведення документальної планової виїзної перевірки провести перевірку з 24.10.2018 тривалістю 10 робочих днів (а.с. 11).

Вищезазначений наказ від 07.08.2018 також було отримано ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Також матеріали справи містять Акт № 8523/20-40-13-06- 07/. складеним 24.10.2018 головними державними ревізорами інспекторами, в якому зазначено, що направлення на перевірку № 2998 від 24.10.2018 ОСОБА_1 не отримав, оскільки за зареєстрованою податковою адресою АДРЕСА_1 не знаходиться. В Акті також зазначено, що фактично встановити місцезнаходження самозайнятої особи та документів стосовно здійснення фінансової діяльності само зайнятої особи ФОП ОСОБА_1 не має можливості (а.с. 13).

Статтею 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначений порядок розкриття банківської таємниці, відповідно до частини першої якої інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема: за рішенням суду (п. 2 ч. 1 ст. 62 Закону).

З аналізу зазначеної правової норми виходить, що на вимогу відповідних уповноважених державних органів банк вправі надати інформацію, яка містить банківську таємницю, у межах і обсягах, визначених цим та іншими законами, тобто банки надають обмежену законом інформацію.

Підставою для розкриття інформації, яка містить банківську таємницю, є необхідність провести перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів до державного бюджету суб`єктом господарської діяльності.

При цьому своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата податків та зборів (обов`язкових платежів) здійснюється шляхом проведення органами державної податкової служби планових і позапланових виїзних перевірок, підстави та порядок яких визначені законом.

Сама по собі необхідність перевірки достовірності, повноти нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства тощо є підставою для ініціювання органами державної податкової служби перевірок згідно з процедурою, визначеною главою 8 ПК України. В цьому випадку розкриття банківської таємниці можливе в разі доведення органом державної податкової служби обставин, за яких перевірки є неможливими або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 348 ЦПК України у заяві до суду про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи має бути зазначено обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України). У зв`язку із цим у разі, якщо підставою звернення до суду, зокрема, органу державної податкової служби із заявою про розкриття банківської таємниці, є дії порушника податкового законодавства і стосовно таких дій для цих органів відповідними спеціальними законами передбачений спосіб реагування, то суд не має підстав для задоволення заяви. Винятком є обґрунтовані посилання заявника на неможливість вчинення ним дій відповідно до способів реагування, передбачених зазначеними законами. Зокрема, це можуть бути обґрунтовані посилання з поданням відповідних доказів про те, що особа, щодо якої вимагається розкриття банківської таємниці, не знаходиться за місцем своєї реєстрації; підтверджена неможливість вручення повідомлення з копією наказу про проведення документальної перевірки тощо.

Відповідно до ст. 77.4 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

У своїй заяві ГУ ДПС України у Харківській області посилається на необхідність розкриття банківської інформації, в зв`язку із неможливістю здійснити податкову перевірку, оскільки платник податків був відсутній за місцем реєстрації. Згідно п. 2 наказу № 4365 від 18.06.2018 «Документальну планову перевірку ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 провести з 05.07.2018 тривалістю 10 робочих днів». Вищезазначенний наказ було отримано ОСОБА_1 02.07.2019.

07.08.29018 заявником видано наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки з 24.10.2018 тривалістю 10 робочих днів відносно ОСОБА_1 , на підставі листа з проханням якого, перенесено термін початку перевірки у зв`язку із відновленням втрачених документів.

Разом з тим, докази неможливості проведення перевірки у зв`язку із неможливістю вручення направлення на перевірку суду не надано. Так, ФОП ОСОБА_5 отримував накази заявника про здійснення перевірки за своєю податковою адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 надано рішення, прийняте заявником щодо самозайнятої особи № 3043/20-40-58-06-08 від 07.05.2019 про анулювання реєстрації платником податку на додану вартість ФОП ОСОБА_1 за змістом якого у податкового органу відсутні підстави вважати, що ФОП ОСОБА_1 відсутній за місцем знаходження.

Також, слід зазначити, що інформація надана заявником щодо неможливості встановлення місцезнаходження платника податків стосовно ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , в той час як матеріали справи свідчать про те, що перевірка мала здійснюватись відносно діяльності самозайнятої особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - місце реєстрації якого, що підтверджується наданими доказами, є АДРЕСА_1 .

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що у заяві про розкриття інформації, яка є банківською таємницею щодо ОСОБА_1 , ГУ ДПС України у Харківській області належне обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, не зазначено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявником не доведено наявність обставин, з якими чинне законодавство України передбачає можливість розкриття інформації, яка охороняється законом, оскільки відсутні достовірні відомості, що самозайнята особа не перебуває за місцем реєстрації, не доведено неможливість вручення останній направлення на перевірку та не зазначена мета використання інформації про розкриття банківської таємниці, що вимагається.

За вказаних обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення заяви про розкриття банківської таємниці, оскільки заявник, як контролюючий орган не довів існування обставин, за яких перевірка є неможливою або є інша об`єктивна потреба в розкритті такої таємниці.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та ґрунтуються на переоцінці доказів, які були досліджені та оцінені судом з додержанням норм процесуального права.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року по цивільній справі за заявою Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Фідобанк» залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 19 червня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді О.П. Коцюрба

А.С. Сержанюк