Справа № 755/8208/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

з секретарем Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ), про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту народження дитини.

Свої вимоги мотивували тим, що вони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 4 від 08 серпня 2006 року.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ Луганської області у них народилась дитина чоловічої статі - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ЛНР Серії НОМЕР_2 від 19 травня 2020 року, виданого Жовтневим відділом РАЦС Луганського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР 19 травня 2020 року, та копією медичного свідоцтва про народження №129, виданого «Луганським Перинатальним центром» від 23 квітня 2020 року.

Заявники звернулися до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ) з приводу реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їм було повідомлено, так як державні органи на території України не визнають документів виданих органами на тимчасово-окупованій території, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»..

У судове засідання представник заявника не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність та вимоги заяви задовольнити.

Представник заінтересованої особи Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі змісту ст. 4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами справи.

В свою чергу, матір`ю дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження №129, виданого «Луганським Перинатальним центром» від 23 квітня 2020 року.

Як встановлено з копії свідоцтва про шлюб, заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , перебувають в шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , актовий запис № 4 від 08 серпня 2006 року.

Заявник звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ) з приводу реєстрації народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак їй було повідомлено, так як державні органи на території України не визнають документів виданих органами на тимчасово-окупованій території, відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»..

Указом Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст. 1; 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Згідно п.п.1,2,3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Таким чином, видане органами на території Луганської області медичне свідоцтво про народження, не засвідчує у встановленому порядку факту народження дитини, що створює перешкоди та робить неможливим державну реєстрацію народження дитини та реалізувати інші права та обов`язки заявника, пов`язані із народженням дитини.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше ; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження матір`ю дитини.

Таким чином, в заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ Луганської області народилася дитина - чоловічої статі - ОСОБА_3 , що підтверджується копією медичного свідоцтва про народження №129, виданого «Луганським Перинатальним центром» від 23 квітня 2020 року.

Відповідно до ст.7 ч.1 Закону України «Про громадянство України» новонароджена дитина заявника є громадянином України як особа, матір якої на момент її народження є громадянкою України.

Згідно вимог ч. 4, 7 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ), про встановлення факту народження дитини - підлягають задоволеню повністю, так як встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє провести державну реєстрацію народження дитини та отримати свідоцтво про народження дитини - громадянина України.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

На підставі викладеного, Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, ст. ст. 3, 9, 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 7 Закону України «Про громадянство України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення», ст.ст. 19, 263-265, 293-294, 315-319, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , за участю заінтересованої особи: Печерського районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Київ), про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Луганськ Луганської області, у матері - громадянки України ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Огульчанськ, Краснодонського району, Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,) та у батька ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Огульчанськ, Краснодонського району, Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), для проведення державної реєстрації народження дитини у відповідних органах РАЦС України.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя