Ухвала

12 червня 2020 року

м. Київ

справа № 205/7561/18

провадження № 61-8578ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника акціонерного товариства «Сбербанк» - адвоката Гур`єва Максима Васильовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року акціонерне товариство «Сбербанк» (далі - АТ «Сбербанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 258 845,09 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року позовні вимоги АТ «Сбербанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» заборгованість за несанкціонованим овердрафтом за договором № 6633/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках Договору щодо банківського обслуговування від 12 січня 2015 року в розмірі 258 845,09 грн, з яких: несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 15 705,01 грн, відсотки за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 41 449,66 грн, несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 55 308,30 грн, відсотки за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 14 6382,12 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2019 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк» відсотків за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 41 449,66 грн та по рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 146 382,12 грн скасовано.

Змінено в частині визначеної судом суми заборгованості та суми судового збору.

Відмовлено в задоволені позовних вимог АТ «Сбербанк» про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за прострочення повернення заборгованості за кредитом по рахунку № НОМЕР_1 та по рахунку № НОМЕР_2 .

Загальну суму заборгованості за несанкціонованим овердрафтом за договором № 6633/980/Р щодо обслуговування на умовах пакету продуктів та послуг «Універсальний» в рамках договору щодо банківського обслуговування від 12 січня 2015 року, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «Сбербанк», визначено у розмірі 71 013,31 грн, з яких: несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 15 705,01 грн, несанкціонований овердрафт по рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 55 308,30 грн.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У червні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Сбербанк» - адвоката Гур`єва М. В. на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року.

У касаційній скарзі представник АТ «Сбербанк» - адвокат Гур`єв М. В., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у даній справі становить 258 845,09 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*250=525 500).

Враховуючи зазначене вище, постанова апеляційного суду від 03 квітня 2020 року не підлягає касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у вказаній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до верховного суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

З урахуванням наведеного, оскільки представник АТ «Сбербанк» - адвокат Гур`єв М. В. подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 175, 176, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника акціонерного товариства «Сбербанк» - адвоката Гур`єва Максима Васильовича на постанову Дніпровського апеляційного суду від 03 квітня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Сбербанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. М. Осіян

О. В. Білоконь