Справа № 756/275/20
Провадження № 2/185/2440/20
У Х В А Л А

12 червня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Болдирєва У.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла для розгляду за підсудністю позовна заява ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення права на користування та розпорядження майном квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 12 травня 2020 року позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків: належного оформлення позовної заяви, надання копії позовної заяви та доданих до неї документів з завіреним перекладом на російську мову кожного документа.

10 червня 2020 року позивачем було подано уточнену позовну заяву, надано копію позовної заяви та доданих до неї документів із завіреним перекладом на російську мову кожного документа.

Позивач просить стягнути з відповідача упущену вигоду у розмірі 648 000 грн, майнову шкоду у розмірі 7 427 126 грн, моральну шкоду у розмірі 1 043 000 грн.

Ціна позову складає 9 225 126 грн.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 175-177 ЦПК України, віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції суду.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення, відмови у відкритті провадження відсутні.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 4 статті 274 ЦПК України, справи, у яких ціна позову перевищує 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила відповідачем іноземну державу - Російську Федерацію.

За змістом статті 15 ЦК України порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частина перша статті 3 ЦПК України встановлює, що цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Статтею 497 ЦПК України передбачено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини від 18 квітня 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представництв і консульських установ застосовується судовий імунітет.

Частиною 1 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Таким чином Закон України «Про міжнародне приватне право» закріплює принцип абсолютного судового імунітету (недоторканність, звільнення від чого-небудь) іноземної держави. Судовий імунітет держави включає: судовий імунітет у вузькому значенні слова - саму непідсудність однієї держави судові іншої держави, а також імунітет від забезпечення позову. Правило судового імунітету не поширюється на можливість пред`явлення позову до держави у національний суд цієї держави.

На підставі принципу національного режиму і судового імунітету іноземної держави іноземці, як і громадяни України, можуть пред`явити позов до іноземної держави лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України або законом України. Питання про те, який орган іноземної держави компетентний дати таку згоду, вирішується законодавством даної іноземної держави.

Таким чином іноземна держава не може бути залучена до суду як відповідач або третя особа без згоди на це компетентних органів відповідної держави.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №914/3360/2012, провадження № 61-12127св19.

Відповідно до пункту 3 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою КМУ від 02 липня 2014 року № 228, саме Міністерство юстиції забезпечує представництво інтересів держави в судах України.

Аналогічно, Міністерство юстиції Російської Федерації забезпечує, в межах своїх повноважень, представництво та захист інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав та міжнародних судових органах.

Згідно з пунктом 6.1 Положення про Міністерство юстиції Російської Федерації, затвердженого Указом Президента РФ від 13 жовтня 2004 року № 1313, саме Мінюст Росії забезпечує представництво і захист інтересів Російської Федерації в судах іноземних держав.

З метою вручення копії позовної заяви та доданих до неї матеріалів, отримання відомостей про наявність або відсутність згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи в судах України, необхідно направити відповідне судове доручення компетентному суду Російської Федерації відповідно до положень ст.498 ЦПК України.

Матеріали для виконання судового доручення слід направити Головному територіальному управлінню юстиції в Дніпропетровській області згідно з вимогами Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54.

Оскільки для виконання судового доручення потрібен значний проміжок часу, провадження у справі слід зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави, щодо виконання судового доручення.

Керуючись статтями 187, 197, 252, 498 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Російська Федерація про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Розгляд справи здійснити за правилами загального позовного провадження.

Доручити компетентному суду Російської Федерації вручити копію позовної заяви та доданих до неї документів компетентному органу, уповноваженому представляти інтереси держави Російська Федерація у судах іноземних держав (Міністерство юстиції Російської Федерації, 119991, ГСП-1, місто Москва, вулиця Житня, будинок 14), а також отримати від зазначеного компетентного органу відомості про наявність або відсутність згоди на залучення держави Російська Федерація до участі у справі як відповідача.

Зупинити провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Веб-сторінка на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи - http://pvm.dp.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду в частині зупинення провадження у справі. В іншій частині заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається Дніпровському апеляційному суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Cуддя У.М. Болдирєва