Справа № 509/4155/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю відповідача - Есмеральдо- ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь заяву представника Есмеральдо- ОСОБА_1 - Коперсака Віталія Володимировича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Есмеральдо- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідопольського районного суду Одеської області знаходиться вказана вище цивільна справа.

04 травня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача - Есмеральда- ОСОБА_1 , в якому він просить прийняти відзив до спільного розгляду справі, відмовити у задоволенні позовних вимог, скасувати заходи забезпечення позову - арешт, накладений Овідіопольським районним судом Одеської області на його майно, як передчасно накладений.

Вимоги клопотання обумовлюються тим, що: застосовуючи засоби забезпечення позову, судом не було застосовано вимоги ст.135 ЦПК України у матеріалах позову ОСОБА_3 існують ознаки необґрунтованого позову, так як в позовній заяві зазначено, що в результаті неправомірних дій Есмеральда- ОСОБА_1 за наслідками ДТП ОСОБА_3 спричинена шкода, але вина відповідача не доведена, та кримінальне провадження № 0001255, зареєстроване в ЄРДР 11.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому ОСОБА_4 ОСОБА_1 не має статусу підозрюваного або потерпілого, поновлене ухвалою Одеського апеляційного суду 19 лютого 2020 року, у позовній заяві не викладені обставини та докази на їх підтвердження, тому з урахуванням порушень ч.ч.1-2 ст.174 та п.5 ч.3 ст.175, п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України та основних засад цивільного судочинства існують ознаки завідомо безпідставного позову і існують ознаки зловживання правом на позов, поведінка позивача призводить до затягування справи, не усуває недоліки позову, не надає докази, допускає поведінку, передбачену п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України.

Позивачем було надано суду заперечення на клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, в якому зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено: 10 червня 2017 року, близько 21.30 години, Есмеральда- ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем марки «BMW» державний номер НОМЕР_1 , рухаючись від перехрестя вулиць Ак.Глушка та Маршала Жукова з м. Одеси у бік м. Чорноморськ Одеської області, у порушення вимог Правил дорожнього руху України, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення із належним мені автомобілем марки «Toyota Camry» державний номер НОМЕР_2 , яким я керував, рухаючись по цій же дорозі у зустрічному напрямку у бік м. Одеси, а в подальшому зіткнувся з автомобілем марки «Skoda Oktavia» державний номер НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_5 .

За вказаним фактом 11.06.2017 року було зареєстроване кримінальне провадження № 0001255 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

В подальшому відносно ОСОБА_4 ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, який направлений на розгляд до Овідопольського районного суду Одеської області (справа № 509/5266/19).

Позивачем надано до суду копію висновку автотехнічної експертизи № 82-А від 21.03.2019 року щодо механізму зіткнення автомобіля «BMW» з автомобілями «Toyota Camry» та «Skoda Oktavia», яка на даний час не визнана недопустимим доказом у справі.

Згідно висновку вказаної експертизи в діях водія автомобіля «BMW» Есмеральда- ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимогам п.14.2 в) та вимогам дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з настанням події цієї пригоди, а водій автомобіля «Toyota» ОСОБА_3 своїми односторонніми діями не мав можливості запобігти зіткненню з автомобілем «BMW» під керуванням водія ОСОБА_4 ОСОБА_1 та в його діях, з технічної точки зору, не вбачаються невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 ОСОБА_1 підтримав своє клопотання і просив задовольнити його, посилаючись на визнання його потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні, але доказів цього суду не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача Есмеральда- ОСОБА_1 та, взявши до уваги доводи позивача ОСОБА_3 , викладені у запереченні, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову суд виходив з того, що відсутність таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки існують підстави вважати, що відсутність арешту майна дозволить відповідачу здійснити відчуження цього майна на користь третіх осіб.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом перевірені та враховані усі обставини, що мають перевірятись при вжитті заходів забезпечення позову.

Окрім того, забезпечення позову вказаним способом не завдають відповідачу збитків, оскільки накладення арешту полягає у забороні здійснення юридично значимих дій, речові якості майна не псуються, права власності особа не позбавляється.

При обранні способів забезпечення позову суд враховував їх відповідність предмету позовних вимог.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України в Постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, яка є чинною, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб

Таким чином, суд, дослідивши та перевіривши зміст заявлених позовних вимог, процесуальні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а саме у разі його задоволення необхідно буде реалізувати стягнення матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення відповідачем ДТП, на думку суду скасування заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду чи зробити його неможливим, враховуючи те, що відповідач досі не відшкодував збитків позивачу, тому існує ризик подальшого його ухилення від зобов`язань у разі задоволення позову, тому суд вважає, що подальше існування заходів забезпечення позову є доцільним, а підстави для їх скасування відсутні.

Крім іншого, слід зазначити, що в обґрунтування скасування забезпечення позову, відповідач зазначає обставини, які суд має встановити при ухваленні рішення, що також свідчить на користь того, що скасування забезпечення позову є зараз передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Розглядаючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд пересвідчився в тому, що скасування заходів забезпечення заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У п.10 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи те, що справа ще не розглянута по суті, обставини, що зумовили його застосування, не змінились, клопотання представника відповідача є передчасним, а чинним цивільним процесуальним законодавством передбачено право суду, а не обов`язок, скасувати заходи забезпечення позову, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову немає, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.158 ЦПК України

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника Есмеральдо- ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Есмеральдо- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: Кочко В.К.