28.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/5069/19
Єдиний унікальний номер 205/5069/19
Провадження № 2з/205/128/20
УХВАЛА

28 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Юлія Володимирівна про визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус ДМНО Солошенко Ю.В. про визнання недійсним договору дарування.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

26 травня 2020 року позивач подав до суду заяву про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти будівельні роботи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідно до частки, що перебуває у власності відповідача, та право власності на яку оспорюється позивачем. Також просив накласти заборону на вчинення ОСОБА_2 реєстраційних дій, у т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно домоволодіння АДРЕСА_1 . Зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Перевіривши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_1 просить заборонити відповідачеві здійснювати роботи на території домоволодіння АДРЕСА_1 . Разом з тим, позивачем в заяві не обґрунтовано необхідність забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 проводити будівельні роботи у будинку, не зазначено, яким чином таке забезпечення позову може сприяти виконанню рішення суду, також не було вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Крім того, не зазначено обставини та не надано документи, які б свідчили про те, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у разі невжиття цих заходів забезпечення позову, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника, також до заяви не надано жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

Таким чином, заява немотивована та до неї не додані додаткові документи та інші докази, що підтверджують необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб, як зазначено у заяві. За таких обставин, суд не вбачає необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вести будівельні роботи, тому у задоволенні заяви в цій частині ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо вимоги накласти заборону на вчинення реєстраційних дій з приводу переходу права власності щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 своєї постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд, вивчивши матеріали справи та докази, що надані позивачем на підтвердження своїх вимог, вважає, що у даному випадку дійсно виник спір між сторонами, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

Предметом спору по даній цивільній справі є 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , право власності на яке у встановленому порядку зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 . Право власності на 73/100 частини зазначеного домоволодіння не оспорюється, а тому, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в частині заборони вчиняти реєстраційні дії щодо права власності саме на 27/100 частин спірного нерухомого майна, належного відповідачеві.

За таких обставин, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, а тому слід накласти заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, у т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 27/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки вжиття заходів забезпечення щодо спірного майна забезпечить збереження такого майна та унеможливить його відчуження на користь третіх осіб.

Суд вважає, що у даному випадку такий вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 149, ч. 1, 6, 10 ст. 153, ч. 1 ст. 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження в сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень: виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам проводити будь-які реєстраційні дії, у т.ч. посвідчувати правочини, реєструвати право власності, перехід права власності, обтяження, інші речові права та вносити відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стосовно 27/100 домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя: