Справа № 747/100/20
Провадження№ 2-др/747/1/20
У Х В А Л А

іменем України

15.06.2020 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

секретаря Зірки В.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Талалаївського районного суду із заявою про стягнення з СТОВ Агрофірма «Зоря» витрат на правничу допомогу в сумі 4500 грн. В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що в провадженні Талалаївського районного суду знаходилась цивільна справа за позовом СТОВ АФ «Зоря» до ОСОБА_1 , фермерського господарства «Логвиненка М.М.», Талалаївської РДА про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 11 листопада 2019 року та скасування його державної реєстрації, визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2014 року та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди від 01 січня 2014 року. Ухвалою Талалаївського районного суду від 02 червня 2020 року провадження по справі закрите у зв`язку з відмовою позивача від позову. В зв`язку з розглядом даної справи заявнику ОСОБА_1 надавалась правнича допомога адвокатом Чередніченком О.М. згідно укладеного договору від 06 квітня 2020 року. У відзиві на позов відповідач ОСОБА_1 зазначав, що він планує понести витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 9 000 грн. згідно наданого розрахунку ОСОБА_1 має сплатити адвокату за фактично надану йому правничу допомогу 4500 грн. Поскільки провадження по справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову, тому ОСОБА_1 , як відповідач, має право подати заяву про стягнення з позивача понесених судових витрат. Тому ОСОБА_1 просить суд сягнути з СТОВ АФ «Зоря» на його користь 4500 грн витрат на правничу допомогу і розгляд справи провести без його участі та без участі його представника.

Представник СТОВ АФ «Зоря» в судове засідання не з`явився, надали до суду заяву по суті справи, у якій просять суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви, оскільки представником відповідача окрім детального опису не надано жодних доказів, що ним було надано послуги з правничої допомоги, самі витрати на правову допомогу документально не підтверджені, розрахунок витрат не наданий.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Тому суд ухвалив провести судове засідання у відсутності сторін, оскільки їх неявка, відповідно до положень ч.3ст. 271 ЦПК України, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Види судових витрат передбачені ст. 133 ЦПК України, і вони складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 даної статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат визначений статтями 141, 142 ЦПК України. Згідно положень ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомого за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розподіл судових витрат між сторонами залежить від результату розгляду справи і регламентований ст. 141 ЦПК України, яка передбачає, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року провадження по цивільній справі закрите у зв`язку з відмовою позивача від позову (а.с.93-94). Зазначена заява міститься в матеріалах справи (а.с.91-92). З врахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку на позивача процесуально покладено обов`язок відшкодування судових витрат, так як наявна відмова від позову. Дане положення кореспондується і з ч.3 ст. 142 ЦПК України, яка передбачає у разі відмови позивача від позову витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Частиною 6 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у випадку, встановленому, зокрема, частиною третьою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. ОСОБА_1 подано заяву у встановлений процесуальним законодавством термін. Захист інтересів відповідача ОСОБА_1 в цивільній справі здійснював адвокат Чередніченко О.М., що підтверджується ордером про надання правової допомоги від 09 квітня 2020 року, укладеної між ними (а.с.77). В обґрунтування заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 також подано детальний опис правничої допомоги, з якої вбачається, що йому адвокатом Чередніченком О.М. надавалась правнича допомога у вигляді ознайомлення з документами та надання консультації, підготовки адвокатського запиту та підготовки відзив у на позовну заяву, сформовано пакет документів та подано до суду, і зазначена допомога оцінена в 4500 грн.; та договір про надання правничої допомоги від 06.04.2020 року.

Статтею 137 ЦПК України встановлено: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства та висновки Верховного Суду з матеріального права, які є обов`язковими для судів, суд приходить до висновку, що відповідачем не надано всіх належних доказів, які б вказували на здійснення ним витрат в розмірі 4500 грн на оплату послуг адвоката Чередніченка О.М., а саме документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку - квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін., а так само доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, оскільки таких даних матеріали справи не містять та не надані відповідачем.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу, тому відмовляє відповідачу по справі ОСОБА_1 у стягненні судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 133, 137, 141, 142, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня винесення. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень ЦПК України (в редакції від 02 квітня 2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Л.В.Тіщенко