СПРАВА №719/190/19

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.06.2020 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря Тихоненко І.В.,
розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_1 в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, -
Представник відповідача Поляк М.В ОСОБА_4 подала до суду клопотання в якому просить вирішити питання про розподіл судових витрат та компенсувати здійснені ОСОБА_3 витрати, пов`язані з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі залишення позову без розгляду в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України за наявними в матеріалах справи доказами понесення судових витрат.
Представник відповідача ОСОБА_5 М.В. 15.06.2020 року подала до суду заяву про розгляд клопотання в її відсутності.
Розглянувши клопотання ОСОБА_1 суд вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Ухвалою Кельменецького районного суду Чернівецької області від 29.05.2020 року в справі №719/190/19 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника в судове засідання.
Також даним рішенням суд ухвалив відмовити представнику відповідача в задоволенні вимоги про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у зв`язку з тим, що відповідач не довів, що його витрати були необхідними та викликаними необґрунтованими діями позивача.
Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Відповідно до ч.3, 4 ст.44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.
Відповідно до ч.9 ст.141 ЦПК України у випадку зловжвання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Враховуючи викладене вище суд вважає, що покладення витрат на сторону, яка зловживає процесуальними правами чи вчиняє неправильні дії можливе при встановленні даних обставин судом при розгляді справи.
Зокрема, в матеріалах справи відсутні рішення суду, який розглядав справу, про залишення без розгляду або повернення скарг, заяв, клопотань позивача з тих підстав, що вони були подані шляхом зловживання процесуальними правами.
Також в матеріалах справи відсутні рішення суду про застосування до позивача чи його представника заходів процесуального примусу відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України, якою встановлено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.
Також в матеріалах справи відсутні окремі ухвали суду з приводу зловживання процесуальними правами позивачем та її представником, так як відповідно до ч.2 ст.262 ЦПК України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами.
Суд відхиляє доводи представника відповідача про неможливість заявити вимоги про компенсацію здійснення відповідних витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача до ухвалення рішення про залишення позову без розгляду, оскільки підстави позову були відомі відповідачу після відкриття провадження в справі, і відповідач та його представник мали можливість подати доводи та докази на підтвердження доводів про неправильність дій позивача та зловживання процесуальними правами.
Крім того, рішенням суду про залишення позову без розгляду через повторну неявку позивача та його представника без повідомлення причин неявки, подання позивачем заяви про відмову від позову і закриття провадження та заяв про відмову від попередньої заяви не визнані судом, який розглядав справу, зловживанням процесуальними правами та не є таким на думку суду, оскілки звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтею 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, є безумовним доступом до правосуддя.
Крім того, на даний час в справі ухвалено остаточне рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним - ухвала суду від 29.05.2020 року про залишення позову без розгляду, в якій суд також вирішував питання про розподіл судових витрат, зокрема, з підстав необґрунтованості, неправильності дій та зловживання процесуальними правами позивачем та його представником і дане рішення суду не набрало законної сили.
Тому, відповідач та його представник не позбавлені можливості оскарження даної ухвали суду, в тому числі в частині вирішення питання про судові витрати.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі залишення позову без розгляду в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України за наявними в матеріалах справи доказами понесення судових витрат слід відмовити за безпідставністю.
На підставі викладеного вище, керуючись ст. 44,141,143,262 ЦПК України суд ,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат та компенсацію здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача у разі залишення позову без розгляду в порядку ч.5 ст.142 ЦПК України за наявними в матеріалах справи доказами понесення судових витрат слід відмовити
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Повна ухвала складена 15.06.2020 року.
Суддя