ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року

м. Київ

справа № 520/10335/14-ц

провадження № 61-138 св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивачі - Одеська міська рада, житлово-будівельний кооператив «Київський-11»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи - житлово-будівельний кооператив «Київський-11», Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Одеської міської ради на постанову апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року в складі колегії суддів Кравця Ю. І., Журавльова О. Г., Комлевої О. С. про закриття провадження в справі,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

13 липня 2014 року Одеська міська рада звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 і з уточненням позовних вимог просила зобов`язати відповідача провести відновлювальні роботи та привести квартиру АДРЕСА_1 , у первісний стан із дотриманням будівельних норм за власний рахунок.

В обґрунтування своїх вимог міська рада посилалася на те, що ОСОБА_1 є власником указаної кватири та здійснює її реконструкцію з істотним відхиленням від проєкту та з грубими порушеннями будівельних норм, чим порушує вимоги щодо благоустрою міста.

30 вересня 2014 року ЖБК «Київський-11» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 і просив усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зобов`язання ОСОБА_1 привести квартиру АДРЕСА_1 , в первісний стан і заборонити проводити реконструкцію квартири з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину за вказаною адресою.

Позов мотивований тим, що зміна цільового призначення квартир у будинку АДРЕСА_2 належить до виключної компетенції членів кооперативу й відповідна згода відповідачеві не надавалася, а реконструкція, яку здійснює ОСОБА_1 , проводиться з грубим порушенням будівельних норм і правил та має ознаки капітального втручання в несучі конструкції будинку.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 14 квітня 2015 року в задоволенні позову Одеської міської ради та ЖБК «Київський-11» відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову.

Суд першої інстанції виходив із того, що на момент звернення до суду з даним позовом не закінчився строк дії припису щодо усунення порушень проєктних рішень, а тому такий позов є передчасним, окрім того, позивач не довів у встановленому законом порядку, що реконструкція здійснюється з істотним відхиленням від проєкту та з грубими порушеннями будівельних норм.

Відмовляючи в задоволенні позову ЖБК «Київський-11», місцевий суд виходив із того, що житлово-будівельний кооператив не довів у встановленому законом порядку, якому саме майну кооператива та які перешкоди чинить ОСОБА_1 своїми діями з реконструкції квартири.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року, рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2015 року в частині позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_1 , треті особи Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області, Житлово-будівельного кооперативу «Київський-11» про зобов`язання вчинити певні дії скасовано, провадження в справі в цій частині закрито.

Апеляційний суд виходив із того, що згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року в справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18), спір за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує в спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення факту порушення будівельних норм при здійсненні реконструкції об`єкту нерухомості та усунення порушень шляхом проведення відновлювальних робіт, є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року апеляційні скарги житлово-будівельного кооперативу «Київський-11», ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Київського районного суду м. Одеса від 14 квітня 2015 року - без змін.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін у частині відмови в задоволенні позовних вимог третьої особи ЖБК «Київський-11» до ОСОБА_1 , апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних і допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

23 грудня 2019 року Одеська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року про закриття провадження в справі в частині.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду про закриття провадження в зв`язку з тим, що суд неправильно застосував норми матеріального права та не врахував, що в справі № 461/12052/15-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відзив на касаційну скаргу

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшли пояснення ОСОБА_1 , у яких вона зазначає, що реконструкція квартири здійснюється нею з дотриманням установленого законом порядку, а тому правильним є висновок судів про відсутність правових підстав для задоволення позовів у даній справі.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12 березня 2013 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

04 жовтня 2013 року ОСОБА_1 отримала містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки № НОМЕР_1 , в яких заявила намір забудови, а саме про реконструкцію квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу, для розміщення магазину за адресою: АДРЕСА_3 , а також зазначено цільове призначення земельної ділянки - територія багатоповерхової житлової та громадської забудови. Містобудівні умови та обмеження є чинними до завершення будівництва об`єкта.

15 листопада 2013 року Інспекцією ДАБК в Одеській області затверджено декларацію № ОД 78 на ім`я ОСОБА_1 про початок виконання будівельних робіт з реконструкції квартири в існуючих габаритах з улаштуванням фасадного входу для розміщення магазину.

Листом Інспекції ДАБК в Одеській області № 01/11-12419 від 20 грудня 2013 року повідомлено, що перевіркою з виїздом інспектора разом із представником прокуратури Київського району м. Одеси встановлено, що замовником ОСОБА_1 наведені недостовірні дані в декларації, а саме: не виконуються авторський нагляд, не виконано експертизу проєкту - оскільки виявлено факт втручання у несучі конструкції будинку. До ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції відповідно до частини восьмої статті 96 КУпАП та видано припис про зупинення будівельних робіт та усунення порушень в місячний термін до 09 січня 2013 року.

Згідно з приписом Інспекції ДАБК в Одеській області про усунення порушення вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 липня 2014 року, складеним головним державним інспектором інспекторського відділу № 1 Романюком І. І ., перевіркою з виїздом на місце 25 липня 2014 року встановлено, що ОСОБА_1 по АДРЕСА_3 , виконані будівельні роботи з відхиленням від проєкту. Надано час для усунення виявлених порушень проєктних рішень до 14 серпня 2014 року.

Відповідно до Акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Інспекції ДАБК в Одеській області від 20 серпня 2014 року ОСОБА_1 для виконання припису від 25 липня 2014 року здійснювала роботи з усунення виявлених порушень у частині втручання в конструкції несучої стіни та з проведення експертного дослідження, у зв`язку із чим на письмове звернення ОСОБА_1 термін дії припису було продовжено.

15 серпня 2014 року Інспекція розпочала перевірку виконання вимог зазначеного припису. У ході перевірки виїздом на місце встановлено, що в приміщенні № 3 підсилені 2 стіни, в приміщення №№ 1, 3, 4 влаштовані підвіконня відповідно до проєкту, розробленого архітектором ОСОБА_8 №321/13-ГР-АР. Замовником будівництва пред`явлено акти на приховані роботи від 06-13 серпня 2014 року щодо влаштування опалубки, каркасів та бетонування, також надані сертифікати на швелер, уголок та прокат арматурний. Підрядною організацією ДП «СУ-2» ВАТ «Одестрансбуд» на вказаному об`єкті виконані будівельні роботи та першочергові заходи з підсилення та відновлення основних елементів несучих конструкцій, відповідно до скорегованого проєкту. Та встановлено, що забудовник виконав припис.

Актом перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил Інспекції ДАБК в Одеській області від 20 серпня 2014 року встановлено, що виявлені порушення при проведенні реконструкції ОСОБА_1 усунула.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне

застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувана постанова апеляційного суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Щодо постанови апеляційного суду Одеської області від про закриття провадження в справі в частині позовних вимог Одеської міської ради до ОСОБА_1 .

За правилами пункту 1 частини другої статті 17 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (у редакції, чинній на час звернення до суду) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічна норма закріплена у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування».

Відповідно до статті 7 вказаного Закону державне регулювання в сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику в сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Предметом позову в даній справі є вимога немайнового характеру про проведення відновлювальних робіт і приведення квартири в первісний стан, який міська рада обґрунтовує порушенням відповідачем будівельних норм при здійсненні реконструкції об`єкту нерухомості.

Спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року в справі № 1519/2-787/11 (провадження № 14-48цс18).

Апеляційний суд, установивши, що предметом позову в даній справі є вимога про проведення відновлювальних робіт і приведення квартири в первісний стан у зв`язку з порушенням відповідачем будівельних норм і правил, зробив обґрунтований висновок, що між сторонами виникли публічно-правові відносини, тому даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В своїй постанові від 10 квітня 2018 року в справі № 1519/2-787/11 Велика Палата також зазначила: що: «в справі № 461/12052/15-ц Галицька районна адміністрація Львівської міської ради порушувала перед судом питання про зобов`язання ОСОБА_6 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий каркас з пластиковим покриттям на рівні першого поверху на дворовому фасаді будинку.

Переглядаючи згадану справу, Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на дуалістичний характер повноважень виконавчих органів місцевого самоврядування, як власних, так і делегованих, а саме, що одні повноваження є владними, інші - такими, що спрямовані на реалізацію цими органами повноважень власника, управителя, знаходяться поза межами публічно-правової сфери.

З огляду на те, що спір у справі № 461/12052/15-ц стосувався речового права відповідача щодо здійснення ним права власника житлового приміщення та виник у зв`язку із запереченням позивачем такого права на проведення змін на стіні житлового будинку, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, про те, що такий спір є цивільно-правовим за своїм змістом і підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У справі ж № 1519/2-787/11, яка наразі розглядається, звернення Малиновської районної адміністрації до суду з позовом про зобов`язання ОСОБА_7 за свій рахунок привести до попереднього стану житловий будинок, здійснене на виконання владних управлінських функцій та спрямоване на захист публічного, а не приватного інтересу. Зокрема позивач наголошує на тому, що будівництво та реконструкція здійснені без необхідних дозвільних документів та з недотриманням вимог пожежних, санітарно-епідеміологічних та інших установлених державою норм і правил. Порушення цих вимог може спричинити негативні наслідки для невизначеного кола осіб. Вказане свідчить про те, що такий спір є публічно-правовим і його належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Отже правовідносини, які склалися між сторонами в справі № 461/12052/15-ц та в справі, яка розглядається, є різними, що обумовлює і відмінність зроблених Великою Палатою Верховного Суду в цих справах висновків з приводу їх юрисдикційної належності».

Ураховуючи викладене, аргументи міської ради про те, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, а тому дана справа має бути розглянута в порядку цивільного судуочинства, підлягають відхиленню.

Інші доводи касаційних скарг зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваним судовим рішенням, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваної постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Одеської області від 21 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук