Провадження № 2-з/761/452/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року суддя Шевченківський районний суд міста Києва Осаулов А.А., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним, -

встановив:

У червні 2020 року у провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» про забезпечення позову до подання позовної заяви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним, де товариство просило суд заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 до остаточного вирішення цієї справи по суті.

Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що заявник має намір звернутись до суду з позовом визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 . За Кредитним договором № 37.3/СЖ-006.07.1 від 20.09.2007 року, який укладено між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 обліковується заборгованість, яка станом на 06.06.2019 року становила 1 637 697,40 грн. Навіть після оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_2 , що є предметом іпотеки за Договором іпотеки від 20.09.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Палладій Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 1781 та оціночна вартість якої 825 721,00 грн., заборгованість в повному обсязі погашена не була. На даний час заявник є кредитором за вказаним кредитним договором. Позичальнику на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , яку вона відчужила ОСОБА_2 за Договором дарування, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. від 16.10.2015 р. за реєстровими № 380 протягом розгляду справи про солідарне стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором. Вказане відчуження відбулося задля ухилення від виконання можливого рішення суду про стягнення заборгованості. На даний час останній має намір відчужити дану квартиру, що утруднить виконання рішення про визнання договору дарування недійсним.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав конкретної особи. Про необхідність досягнення такого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Згідно вимог п.4 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза не виконання та утруднення можливого рішення про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась із такою заявою, позовним вимогам.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом майбутніх позовних вимог є визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 .

За змістом заяви про забезпечення позову вбачається про необхідність шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Разом із тим, суд не може погодитись із думкою заявника про те, що невжиття запронованого забезпечення позову утруднить виконання рішення про визнання договору дарування недійним, адже фактично, у такий спосіб, заявник намагається забезпечити виконання рішення про стягнення кредитної заборгованості.

Також заявником не надано доказів неможливості подання зави про забезпечення позову у іншій справі.

Крім того, заявником по цій справі не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову за запропонованим позивачем способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Більш того, задоволення такої заяви є нічим іншим як винесення рішення до розгляду справи по суті без її вирішення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Фонд гарантування інвестицій» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору дарування квартири недійсним,- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов