Ухвала

12 червня 2020 року

м. Київ

справа № 713/1952/19

провадження № 61-8352ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звернулися до суду з зазначеним вище позовом.

Свої позовні вимоги заявники мотивували тим, що вони є власниками земельних ділянок: площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 730585500:01:001:0445; площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:1115; площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:001:1121, які розташовані в с. Черешенька Вижницького району, Чернівецької обл.

На даних земельних ділянках поставили з пофарбованих металевих труб перетином 40x40 мм, висотою 1,40 м у фундамент з монолітного залізобетону. Огорожа по периметру межуючих між собою трьох земельних ділянок: площею 0,6000 га, площею 0,2500 га та площею 0,1200 га. Периметр огорожі складає 422,43 м.п. По довжині огорожі 339,31 м.п.

Зазначали, що земельні ділянки є їх власністю й ніхто без їх дозволу не має права випасати там свою худобу.

ОСОБА_4 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 , але належним чином її не оформила, починаючи з 2017 року проживає по сусідству з їх земельними ділянками та постійно виганяє свою худобу на їх земельні ділянки, на зауваження не реагує, а навпаки вчиняє галас, ображає нецензурною лайкою та продовжує поводити себе неправомірно.

З цього приводу неодноразово викликалася поліція, зверталися до Вижницької міської ради Чернівецької області, крім того, неодноразово зверталися до неї з проханням не випасати худобу на їх земельних ділянках.

ОСОБА_4 своїми діями шкодить огорожі у вигляді пошкодження фарбового покриття металевих стовпів (32 м. кв) та частково шкодить бетонному фундаменту огорожі (31 м. кв), оскільки вона прив`язує корову до стовпів, які в результаті пошкоджуються.

У серпні 2018 року був складений акт обстеження їх земельних ділянок комісією у складі: старости ОСОБА_6 , інспектора Вижницького відділення поліції Кіцманського відділу Головного управління національної поліції в Чернівецькій області Юзкова В. В., землевпорядника с. Черешенька Вижницького району, Чернівецької обл. ОСОБА_7, депутата Вижницької міської ради в Чернівецькій області Додяка М. М., активіста ОСОБА_8, яким було встановлено, що на їх земельних ділянках, які огороджені, випасалася худоба й тому пошкоджено стовпи огорожі земельних ділянок у кількості 83 штуки з наявних 104 штук, висотою 1,20 м, й що вказані збитки заподіяла ОСОБА_4 , випасаючи на вказаних земельних ділянках свою худобу, незважаючи на існуючу огорожу.

ОСОБА_4 не відреагувала на зауваження комісії, а навпаки вела себе непристойно, агресивно та виражалася нецензурною лайкою.

Згідно з довідкою Вижницької міської ради Чернівецької обл. у господарстві ОСОБА_4 , розташованому по АДРЕСА_1 . станом на 01 січня 2019 року на утриманні знаходиться АДРЕСА_2 теля, хоча худоба не занесена до Єдиного державного реєстру тварин, оскільки в даному селі такий реєстр не ведеться. Крім того у довідці зазначено, що з ОСОБА_4 неодноразово проводилися бесіди з приводу незаконного випасання худоби на земельних ділянках скаржників.

Разом з цим, факт, що ОСОБА_4 випасає худобу на їх земельних ділянках, підтверджується відеозаписом з відеокамери та фотографіями.

Згідно з висновками будівельно-технічного дослідження від 20 серпня 2019 року відновна вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбового покриття металевих стовпів та частково пошкодження бетонного фундаменту огорожі) виконаної по межі земельних ділянок 0,6000 га, 0,2500 га та 0,1200 га, що розташовані у с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області становить 6 779 грн.

Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідач ОСОБА_4 категорично відмовляється.

Враховуючи викладене заявники просили суд стягнути з ОСОБА_4 на їх користь майнову шкоду у розмірі 6 779 грн та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 грн 40 коп. та за проведення судового інженерно-технічного дослідження у розмірі 8 тис грн.

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовлено.

21 травня 2020 року засобами поштового зв`язку представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, що надійшла 27 травня 2020 року, в якій заявник просить суд скасувати оскаржені судові рішення першої та апеляційної інстанції, й ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Так у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 102 грн.

Ціна позову у цій справі становить суму у розмірі 6 779 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200), тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, статтями 175, 176 пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 04 лютого 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара