Справа № 404/3483/20
Номер провадження 2-з/404/38/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2020 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» про визнання загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» такими, що не відбулися та визнання рішень прийнятих на цих зборах недійсними, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» про визнання загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» такими, що не відбулися та визнання рішень прийнятих на цих зборах недійсними, просив визнати загальні збори учасників Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» від 10 квітня 2020 року такими, що не відбулися, визнати недійсним та скасувати протокольне рішення від 10 квітня 2020 року загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс».

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 17 червня 2020 року відкрито провадження по справі.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, яку аргументовано тим, що 10 квітня 2020 року проведено загальні збори об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» на яких були присутні дві особи: голова зборів ОСОБА_2 та секретар зборів Остапчук Л.М.

На зборах вирішувались питання:

1. Обрати головою зборів ОСОБА_2 , секретарем Остапчук Л.М..

2. Затвердити порядок підрахунку голосів на зборах 10 квітня 2020 року, при голосуванні рахувати: одне приміщення один голос.

3. Прийняти рішення щодо впровадження проекту енергомодернізації будинків шляхом проведення технічного переоснащення інженерних систем та утеплення огороджувальних конструкцій, в рамках участі в програмі підтримки енергомодернізації багатоквартирних будинків «ЕНЕРГОДІМ» ДУ «Фонд енергоефективності» (версія №1/2019) в будинках за адресою: АДРЕСА_1 :

- Комплекс робіт із теплоізоляції та улаштування зовнішніх стін;

- Комплекс робіт із теплоізоляції та улаштування плит перекриття підвалу (буд. 22);

- Заміна або ремонт блоків віконних або/та блоків балконних дверних у квартирах, утеплення, скління наявних балконів, лоджій.

Відповідно до програми та встановлення максимальної граничної вартості витрат, що можуть бути понесені та сплачені ОСББ для реалізації проекту, в тому числі граничної вартості заходів з енергоефективності, які впроваджуватимуться під час реалізації проекту, попереднього (до його укладення) погодження умов Грантового договору та приєднання до такого Грантового договору (Умов Грантового договору) шляхом подання заявки на участь у програмі Фонду енергоефективності, надати голові правління ОСОБА_3 повноваження на подання до державної установи «Фонд енегргоефективності» заявок, супровідних та інших документів, що передбачені умовами Програми і Грантового договору, для отримання часткового відшкодування витрат (70%) на впровадження проекту (отримання Гранту).

4. Попередньо (до укладення) погодити умови договору на розробку проектної документації та проведення її експертизи, а також надати правлінню ОСББ «Злагода-Люкс» повноваження на вибір проектувальника та укладення з ним такого договору.

5. Попередньо (до укладення) погодити умови договору на виконання будівельно-монтажних робіт, а також надати правлінню ОСББ «Злагода-Люкс» повноваження на вибір підрядника та укладення з ним такого договору (за наслідками на вибір підрядника та укладання з ним такого договору ( за наслідками виготовлення проектно-кошторисної документації та проведення її експертизи).

6. Попередньо (до укладення) погодити умови договору на проведення авторського нагляду, а також надати правлінню ОСББ «Злагода-Люкс» повноваження на вибір надавача послуг з авторського нагляду та укладання з ним такого договору.

7. Попередньо (до укладення) погодити умови договору на проведення технічного нагляду, а також надати правлінню ОСББ «Злагода-Люкс» повноваження на вибір надавача послуг з технічного нагляду та укладення з ним такого договору.

8. Залучити кредитні кошти в банківській установі та погодити умови кредитного договору, що буде укладатись з банківською установою.

9. Надати повноваження голові правління ОСББ «Злагода-Люкс» Есмер В.В. на підписання від імені ОСББ «Злагода-Люкс» кредитного договору з банківською установою.

10. Внести зміни до кошторису доходів і витрат та відкрити цільовий ремонтний фонд.

11. 11. Затвердити розмір внеску з 01 червня 2020 року 7,50 грн. за м2 для співвласників житлових та нежитлових приміщень відповідно до загальної площі приміщень, що йому належить на праві власності в будинку Об`єднання, рівними частинами та встановити порядок його сплати щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

12. Надати доручення у зв`язку з прийнятими зборами рішеннями.

Позивач вважає, що збори були проведені з порушенням вимог Закону України «Про об єднання співвласників багатоквартирних будинків» та вимог статуту ОСББ «Злагода-Люкс», тому він оскаржує рішення даних зборів.

Вказано, що з урахуванням того, що неприйняття мір по забезпеченню позову може призвести до укладення кредитного договору та безпідставного збільшення розміру внеску з 01 червня 2020 року 7,50 грн. за м2 для співвласників житлових та нежитлових приміщень відповідно до загальної площі приміщень, так як це було прийнято рішенням зборів та зробить неможливим виконання рішення суду, просив задовольнити заяву щодо забезпечення позову, а саме зупинити дію протокольного рішення загальних зборів ОСББ «Злагода-Люкс» від 10 квітня 2020 року до набрання законної сили рішення суду.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає правилам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

За наслідками розгляду відповідних матеріалів суддя прийшов таких висновків.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може суттєво ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.08.2018 у справі № 922/4587/13.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з вищенаведеного, з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; зв`язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Крім того, зупинення рішення зборів призведе до порушення прав інших членів об`єднання, які не оскаржують рішення зборів.

Сама по собі незгода з діями відповідача та їх оскарження в судовому порядку, виключає застосування інституту забезпечення позову, а відтак з врахуванням вимог ЦПК України, суддя вважає, що заява позивача про забезпечення позову є безпідставною.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 151, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» про визнання загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Злагода-Люкс» такими, що не відбулися та визнання рішень прийнятих на цих зборах недійсними - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 17.06.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова