УХВАЛА

іменем України

23 червня 2020 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Половинка В.О., розглянувши заяву представника заявника адвоката Матвійчука Володимира Валерійовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла заява представника заявника адвоката Матвійчука Володимира Валерійовича про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню. Крім того, заявник просить суд зупинити виконання за вказаним виконавчим листом до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши заявлене клопотання про зупинення виконання за вказаним виконавчим листом до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

При аналізі зазначених норм чинного законодавства України вбачається, що належне виконання державним виконавцем покладених на нього обов`язків гарантує, зокрема непорушність майнових прав як стягувача так і боржника.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України суд до розгляду заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

В частині заявленого клопотання про зупинення виконання за виконавчим листом суд враховує, що згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України таке зупинення є правом, а не обов`язком суду.

Суд, вивчивши вищевказане клопотання, приходить до висновку, що воно не обґрунтоване, жодних доводів в обґрунтування саме необхідності зупинення виконавчого провадження заявником ОСОБА_1 не наведено та відсутні правові підстави для зупинення виконання за виконавчим листом, а відтак, у задоволенні даного клопотання, слід відмовити.

Крім того, прийнявши рішення про зупинення виконання за виконавчим листом суд фактично прийме рішення по суті заяви без судового розгляду, що є неприпустимим.

Також, на підставі зазначеного, вважаю за необхідне прийняти заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню до свого провадження, призначити її розгляд.

Керуючись ст. ст. 432, 258-260 ЦПК України, -

постановив:

Прийняти до провадження заяву представника заявника адвоката Матвійчука Володимира Валерійовича про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Призначити розгляд заяви о 14 годині 30 хвилин 27 серпня 2020 року в приміщенні Сватівського районного суду Луганської області.

Про дату, час та місце розгляду заяви повідомити учасників справи.

Заяву представника заявника адвоката Матвійчука В.В. про зупинення виконавчого провадження за виконавчим документом залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: В.О.Половинка