УХВАЛА

17 червня 2020 року

м. Київ

справа №283/326/19

провадження № 61-6909ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Малинської районної державної адміністрації на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа Малинське управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_2 25 680,00 грн матеріальної шкоди, 15 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат змінено. Збільшено стягнутий із Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_2 розмір відшкодування моральної шкоди з 15 000 грн до 50 000 грн, вирішено питання про стягнення судових витрат.

В решті рішення суду залишено без змін.

10 квітня 2020 року Малинська районної державна адміністрація подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги та сплати судового збору.

У травні 2020 року на виконання вимог вищевказаної ухвали до суду надійшла виправлена касаційна скарга Малинської районної державної адміністрації Житомирської області.

Вивчивши подану виправлену касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що скаржником не були усунуті недоліки касаційної скарги у повному обсязі.

Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2020 року наголошував, зокрема, на тому, що скаржником за подання касаційної скарги не сплачений судовий збір, а на усунення вказаного недоліку до суду необхідно надати оригінал платіжного документа або письмові докази на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору.

Так скаржником разом з касаційною скаргою надано до суду копію платіжного доручення від 17 квітня 2020 року №156.

Відповідно до інформаційного листа Державної судової адміністрації від 10 листопада 2011 року № 12-6621/11 щодо застосування Закону України «Про судовий збір», документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

При сплаті судового збору готівкою до документа, щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні судового збору з рахунка платника - останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту: «Зараховано в дохід бюджету _ грн. (дата)».

Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб, відбитком печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Документ про сплату судового збору додається до позовної заяви, апеляційних і касаційних скарг на рішення та постанови суду, до інших заяв щодо здійснення судом певних дій, за які передбачено сплату судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

За таких обставин документи про сплату судового збору подаються до суду тільки в оригіналі; копії, дублікати у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Надана Верховному Суду скаржником копія платіжного доручення від 17 квітня 2020 року №156 про сплату судового збору не відповідає вищезазначеним вимогам.

Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в частині сплати судового збору скаржником не виконано.

Крім того, касаційна скарга була залишена без руху, оскільки скаржником не було зазначено підстави касаційного оскарження судових рішень.

У виправленій касаційній скарзі Малинська районна державна адміністрація посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

За правилами пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Мотивувальна частина виправленої касаційної скарги не містить посилань на такі правові висновки Верховного Суду, відтак, недоліки касаційної скарги в частині зазначення підстав касаційного оскарження не усунуті в повному обсязі.

За таких підстав, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки скаржником не були виконані вимоги ухвали Верховного Суду від 29 квітня 2020 року, недоліки скарги станом на 17 червня 2020 року не усунуті.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 17 червня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, то касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Малинської районної державної адміністрації на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш