Справа №717/437/20
УХВАЛА
18.06.2020 року суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області Туржанський В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці заяву представника позивачки ОСОБА_1 про відвід судді від розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
ВСТАНОВИВ:
Представник позивачки ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про відвід судді Туржанському В.В. з тих підстав, що суддя Туржанський В.В. двічі залишив без руху позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім того, суддя Туржанський В.В. двічі відмовляв у відкриті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом прокурора Кельменецького району Чернівецької області в інтересах держави , в особі ВАТ „Державний ощадний банк України від імені та в інтересах якого діє „Кельменецьке відділення №6796 ВАТ „ Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором. Ухвалу від 29 січня 2020 року ухвалою Чернівецького апеляційного суду скасовано, а апеляційна скарга щодо ухвали від 29 квітня 2020 року перебуває на розгляді апеляційного суду. Разом з тим, справи де відповідачем є ОСОБА_2 розглядались в найкоротші терміни (справи 717/2309/13-ц, 717/1246/14-ц). Вказані обставини викликають у представника позивачки сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Туржанського В.В.
Враховуючи, що на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, згідно до ч.5 статті 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію.
Згідно до п.5 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Суддя Туржанський В.В. дійсно 29 січня 2020 року постановив ухвалу якою залишив без розгляду заяву ОСОБА_6 про перегляд рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом прокурора Кельменецького району Чернівецької області в інтересах держави , в особі ВАТ „Державний ощадний банк України від імені та в інтересах якого діє „Кельменецьке відділення №6796 ВАТ „Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про дострокове стягнення боргу за кредитним договором. Така ухвала була скасована апеляційним судом. 24 квітня 2020 року суддя Туржанський В.В. постановив ухвалу якою відмовив у відкритті провадження за вищевказаною заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Кельменецького районного суду Чернівецької області від 20 вересня 2010 року у зв`язку з нововиявленими обставинами. 17 квітня та 01 червня 2020 року суддя Туржанський В.В. постановив ухвали якими залишив без руху позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод (далі (Конвенція) та практику Суду як джерело права.
Відповідно до п.66 рішення Європейського суду з прав людини в справі „Мироненко і Мартенко проти України (заява №4785/02), яке набуло статусу остаточного 10.03.2010 року, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності . У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Відповідно до п.67 даного рішення Суду особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Відповідно до п.69 даного рішення Суду, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. Згідно п.70 даного рішення Суду у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 22 квітня 1994 року у справі ОСОБА_7 , судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.
Наведені в заяві представника позивачки обставини викликають у представника позивачки підозру у недостатній неупередженості судді Туржанського В.В. Подальший розгляд справи суддею Туржанським В.В. може не забезпечити довіру, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.
Враховуюче викладене вище, керуючись ст.ст. 39, 40 ЦПК України, суд, - ПОСТАНОВИВ:
Відвести суддю Туржанського Володимира Васильовича від розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: