Справа № 243/3858/20
Провадження № 2/243/1516/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючий суддя Пронін С.Г.
за участю секретаря Маслової К.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Слов`янськ Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 21 вересня 2018 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, за яким позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу правову допомогу щодо поновлення у судовому порядку нарахування та виплати їй Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області пенсії, а відповідач зобов`язалась оплатити надані позивачем послуги у порядку та строки, обумовлені договором. ОСОБА_1 зазначає, що пунктом 3.2 даного договору визначено, що клієнт до отримання заборгованості по пенсійним виплатам зобов`язаний сплатити адвокату гонорар у сумі 11 500 грн. або шляхом перерахування коштів на р/р № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк», або шляхом оплати готівкою впродовж трьох календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг. Так, враховуючи, що акт виконаних робіт був підписаний сторонами 17 січня 2019 року, натомість відповідачем до часу звернення позивача з цим позовом до суду не було сплачено останньому гонорар у вищевказаній сумі, ОСОБА_1 просить суд заявлені ним позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання правової допомоги у сумі 11 500 грн., три проценти річних від простроченої суми у сумі 437 грн. 33 коп., інфляційні витрати у сумі 454 грн. 25 коп., а також пеню у сумі 4 220 грн. 50 коп., а всього: 16 612 грн. 08 коп.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомленою про час, дату та місце розгляду справи відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а також шляхом відправлення їй поштою повідомлення про виклик до суду за її фактичним місцем перебування, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
21 вересня 2018 року між позивачем адвокатом Напольських Д.О. та відповідачем клієнтом ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до розділу першого якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу щодо поновлення у судовому порядку нарахування та виплати їй Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області пенсії, а відповідач зобов`язалась оплатити надані позивачем послуги у порядку та строки, обумовлені договором.
Пунктом четвертим частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона
(адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Так, пунктом 3.2 вищевказаного договору визначено, що до отримання заборгованості по пенсійним виплатам клієнт сплачує фіксовану суму за послуги адвоката у розмірі 11 500 грн. шляхом перерахування коштів на р/р № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк», або шляхом оплати готівкою впродовж трьох календарних днів після підписання сторонами акту наданих послуг. Акт наданих послуг підписується сторонами впродовж п`яти календарних днів після набрання рішенням адміністративного суду у справі по зобов`язанню відновлення виплати пенсії клієнту та (або) стягненню заборгованості по пенсійним виплатам законної сили. Підтвердженням оплати готівкою є видача клієнту приходного ордеру з зазначенням суми оплати та виду наданих послуг.
На виконання сторонами вищенаведених положень укладеного між ними 21 вересня 2018 року договору про надання правової допомоги, 17 січня 2019 року позивачем та відповідачем було підписано акт наданих послуг, який є Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року, з якого слідує, що адвокат Напольських Д.О. надав, а клієнт ОСОБА_2 прийняла правові послуги з представництва її інтересів та отримання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2018 року в адміністративній справі № 0540/9255/18-а, вартість яких складає 11 500 грн.
В той же час, виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 , долучені позивачем до матеріалів справи, свідчать, що відповідач надані їй позивачем послуги за договором про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року шляхом перерахування коштів на р/р № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Ощадбанк», не оплатила, а відповідач, на яку в силу приписів ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України також покладено обов`язок доведення обставин, що входять до предмета доказування, не надала суду жодного доказу на підтвердження оплати відповідних послуг готівкою.
Разом з тим, відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання недопустима. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За таких обставин, враховуючи, що після підписання сторонами справи акту наданих послуг, який є Додатком № 1 до договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року, відповідач надані їй позивачем за цим договором послуги не оплатила, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь з ОСОБА_2 заборгованості за договором про надання правової допомоги у сумі 11 500 грн. підлягають задоволенню.
Що стосується вимог позивача в частині, що стосується стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми у сумі 437 грн. 33 коп. та інфляційних витрат у сумі 454 грн. 25 коп., то суд при їх вирішенні виходить з приписів ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Так, суд погоджується з розрахунками сум трьох процентів річних та інфляційних втрат, зробленими позивачем у позовній заяві, в зв`язку з чим доходить переконання, що і в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення на його користь з відповідача пені у сумі 4 220 грн. 50 коп., суд керується наступним.
Частинами першою та третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. З приписів ч. 2 ст. 551 ЦК України слідує, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Так, пунктом 6.2 укладеного сторонами договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року передбачено, що за недотримання строків сплати, зазначених в п. 3.1-3.2 договору, клієнт сплачує адвокату пеню у розмірі 0,1% від суми прострочення за кожен день такого прострочення.
Таким чином, суд доходить висновку, що і в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи, що позивач є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 10 ААА № 433887 від 22 лютого 2011 року, а отже в силу приписів п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є звільненим від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, та приймаючи до уваги, що за приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суд доходить переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 259, 263-268, 273, 280-283, 289 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.ст. 525-527, 530, 549-551, 625 ЦК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженки м. Горлівка Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , уродженця м. Горлівка Донецької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , заборгованість за договором про надання правової допомоги від 21 вересня 2018 року у сумі 11 500 гривень, три проценти річних від простроченої суми у сумі 437 гривень 33 копійки, інфляційні витрати у сумі 454 гривні 25 копійок, а також пеню у сумі 4 220 гривень 50 коійок, а всього: 16 612 (шістнадцять тисяч шістсот дванадцять) гривень 08 копійки.
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду С.Г. Пронін