Єдиний унікальний номер 725/1890/20
Номер провадження 2/725/314/20
04.06.2020 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:
головуючого судді Стоцька Л. А.
За участю секретаря: Майстрюк В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням ,-
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві власності житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за вказаною адресою з 1995 року по теперішній час.
Проте фактично ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають у спірному житловому приміщенні більше десяти років, їх особисті речі у будинку відсутні. У добровільному порядку відповідачі не знімаються з реєстрації місця проживання.
У зв`язку реєстрацією місця проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 у нього виникли труднощі щодо реалізації права власності, зокрема сплати додаткових коштів по утриманню житла.
Таким чином, відповідачі за вказаною адресою не проживають, обов`язки по сплаті комунальних послуг не виконують та мають інше місце проживання. Будь-яких речей відповідачів за даною адресою не має. Перешкоди у користуванні квартирою їм ніхто не чинив. Вони добровільно визначили собі інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користуються.
Реєстрація місця проживання відповідачів у його квартирі перешкоджає йому у реалізації повноважень власника.
Просив позов задовольнити, визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Відповідачами відзиву на позов подано не було.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав.
Відповідачі у судове засідання не повторно з`явилися, про час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомили.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .
Статтею 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-17).
Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
З акту ТОВ «ТД Укрвторресурс» від 10.02.2020 року вбачається, що відповідачі у даному будинку дійсно зареєстровані, однак не проживають за вказаною адресою протягом десяти років (а.с.10).
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК УРСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним у будинку (квартирі), що йому належать, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Статтею 405 Цивільного кодексу України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Як роз`яснив Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.33 постанови від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Відповідно до положень ст. ст. 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.
Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-158цс14 від 5 листопада 2014 року.
У позасудовому порядку спір між сторонами вирішено не було, у зв`язку з чим наявне оспорене право позивача використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб, за захистом якого він змушений був звернутися до суду.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 319, 405 ЦК України ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 259, 263-265, 273, 280, 281, 282, 284 ЦПК України суд ,-
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживаючого в АДРЕСА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП не відомий), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП не відомий), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП не відомий), зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 - такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька