Справа № 183/6985/19
№ 2/183/1555/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Крохмалюк І.П., за участі: секретаря судового засідання Нікітіної К.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про:

стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором б/н 31 березня 2011 року, яка станом на 15 вересня 2019 року складає 51486 (п`ятдесят одну тисячу чотириста вісімдесят шість) грн. 24 коп., з якої: 7278,76 грн. - заборгованість за кредитом, 38608,86 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2570,70 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 100,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2427,92 грн. - штраф (процентна складова),

встановив:

позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 31 березня 2011 року між позивачем, назву якого змінено з ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 36000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта та Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати кредиту, відсотків по ньому у встановленні договором терміни, у зв`язку з цим має заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомила.

У зв`язку з неявкою всіх учасників справи в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що 31 березня 2011 року між позивачем, назву якого змінено з ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем укладено кредитний договір б/н, на підставі якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 36000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Пам`яткою клієнта та Тарифами складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Так, відповідно до наданого суду та перевіреного розрахунку, станом на 15 вересня 2019 року заборгованість складає 51486 (п`ятдесят одну тисячу чотириста вісімдесят шість) грн. 24 коп., з якої: 7278,76 грн. - заборгованість за кредитом, 38608,86 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2570,70 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 100,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2427,92 грн. - штраф (процентна складова).

З огляду на викладене вбачається, що між сторонами склались правовідносини передбачені главою 71 ЦК України.

Вирішуючи спір, суд виходить з таких норм законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, вбачається що невиконанням зобов`язання з повернення отриманого кредиту та відсотків у встановлений договором строк відповідачем порушено майнові права позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Водночас, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктами 13.2-13.4, передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктами 13.5-13. 9 указаного договору, передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобов`язань по кредитному договору, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Такі ж висновки застосування норм матеріального права викладено в постановах Верховного Суду України: від 6 квітня 2016 року в справі № 6-2387цс15, від 11 жовтня 2017 року в справі № 347/1910/15-ц.

Внаслідок викладеного, суд приходить до висновку, що аргументи позивача, наведені в позові, обґрунтовані частково та підтверджені належними, допустимими й достовірними доказами. Невиконанням зобов`язання відповідачем порушено майнові права позивача, а тому - є всі підстави для задоволення позову частково та присудження до стягнення на користь позивача з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі, підтвердженому розрахунками, доданими до позову та заявленому позивачем до стягнення, крім стягнення штрафів та пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що позивачем документально підтверджено сплату судового збору у сумі 1921,00 грн., тому у відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268 ЦПК України суд -

вирішив:

позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул..Набережна Перемоги, 50; ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31 березня 2011 року, яка станом на 15 вересня 2019 року складає 48458 (сорок вісім тисяч чотириста п`ятдесят вісім) грн. 32 коп., з якої: 7278,76 грн. - заборгованість за кредитом, 38608,86 грн. - заборгованість за простроченим кредитом, 2570,70 грн. - пеня за прострочене зобов`язання, 100,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 2427,92 грн. - штраф (процентна складова).

В решті позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.П. Крохмалюк