У Х В А Л А

Ім`ям України

Справа № 200/18213/16

Провадження № 8/932/11/20

11 червня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі:

головуючого - судді Литвиненка І.Ю.,

при секретарі - Громовика Д.О.

за участі представниці позивачки ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Литвин Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою суду від 17 червня 2009 року затверджено мирову угоду сторін.

24 жовтня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року за нововиявленими обставинами.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року за нововиявленими обставинами задоволено, ухвалу суду від 17 червня 2009 року скасовано, а у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2020 року справу передано у провадження цього складу суду.

Заявник ОСОБА_2 належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду його заяви, однак у судове засідання не з`явився. У судове засідання з`явився, як представник заявника, адвокат Тарянік К.О., який до участі у справі допущений не був, через те, що наданні ним копії договорів на підтвердження своїх повноважень не доводять правомочності адвоката Гончарової О.В. на укладення від імені ОСОБА_2 , договору про надання правової допомоги із іншим адвокатом ОСОБА_4 .

Представниця позивачки у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви та просила залишити її без розгляду через те, що строк на її подання ОСОБА_2 пропущено, а він поновленню не підлягає, оскільки є присічним.

Представниця заінтересованої особи ОСОБА_5 у судовому засіданні теж заперечувала проти задоволення заяви та також прохала залишити її без розгляду за аналогічних підстав. Окрім того, що на її думку ОСОБА_2 пропустив строк на звернення до суду із цією заявою, він не навів тих обставин, які можуть вважатись нововиявленими, що є окремою підставою для відмови у задоволенні його клопотання.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді заяви, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення заяви без розгляду за наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 24 жовтня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року за нововиявленими обставинами. Ухвалою суду від 22 листопада 2016 року відкрито провадження за цією заявою. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року скасовано рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2016 року, яким було задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року за нововиявленими обставинами, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції став висновок апеляційного суду про те, що покладена в мотивування рішення розписка ОСОБА_3 від 16.06.2009 року, не є нововиявленою обставиною, оскільки надана ОСОБА_2 за день до укладення мирової угоди і на час розгляду справи йому достеменно було відомо про її існування. Отже, ОСОБА_2 не дотримано строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановленого ст. 362 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент подання заяви, який дорівнює одному місяцю з дня встановлення заявником обставини, що є підставою для перегляду рішення, але в межах трирічного строку із дня набрання чинності рішенням суду. Як зазначено апеляційним судом, у випадку пропуску строку подання заяви, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причин пропуску цього строку.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК України, в редакції, що діяла на момент подання ОСОБА_2 заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно із вимогами ст. 362 ЦПК України, заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставини, що є підставою для перегляду. При цьому заява про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, тобто у зв`язку з існуванням істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням законної сили. У разі якщо така заява подана до суду після закінчення цього строку, суд відмовляє у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, незалежно від поважності причини пропуску цього строку. Отже, строк, встановлений ст. 362 ЦПК України, для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у зв`язку з існуванням істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, є присічним.

Відповідно до матеріалів цивільної справи, ухвала суду від 17 червня 2009 року, про перегляд якої за нововиявленими обставинами прохає ОСОБА_2 , в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили 03 липня 2009 року. Суд враховує, що відповідно до викладених ОСОБА_2 обставин, йому було відомо про існування спору в суді, та саме ним було підписано текст мирової угоди.

Згідно із вимогами п. 11 Перехідних положень ЦПК України, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Пунктом 9 Перехідних положень ЦПК України визначено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України (у новій редакції) підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Згідно із вимогами п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 цієї статті, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 424 ЦПК України, строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Отже, норми чинної редакції ЦПК України та норми тієї редакції ЦПК України, що діяла на момент звернення ОСОБА_2 із заявою про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, містили ідентичні вимоги щодо строку подання такої заяви та щодо неможливості його поновлення, у разі пропуску.

Внаслідок того, що ухвала суду від 17 червня 2009 року в апеляційному порядку не оскаржувалась, і набрала законної сили 03 липня 2009 року, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 пропущено трирічний строк на подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якими, на його думку, є такі істотні для справи обставини, які не були встановлені судом та не були і не могли бути йому відомі. Такими обставинами він вважає факт погашення боргу перед ОСОБА_3 16 червня 2009 року, що підтверджується її розпискою від 16 червня 2009 року (а.с. 46 зворот). Оскільки цей строк є присічним і поновленню не підлягає, на чому наголошено і у постанові Дніпровського апеляційного суду від 21 січня 2020 року, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 слід було б відмовити.

Однак, виконати пряму вказівку наведених вище норм процесуального права щодо відмови ОСОБА_2 у відкритті провадження у справі суд у цьому складі не може, оскільки апеляційним судом ухвала суду від 22 листопада 2016 року про відкриття провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами, не скасована.

Нормою ч. 2 ст. 126 ЦПК України визначено, що документи, які подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Представниця позивачки наполягала у судовому засіданні на залишення заяви без розгляду, посилаючись на аргументи, що викладені нею у письмовій заяві від 10 червня 2020 року та практику інших судів із цього приводу.

Оскільки, ані нормами ст. 255 ЦПК України, ані нормами ст.ст. 427-429 ЦПК України не передбачено право суду на закриття провадження за заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заява може бути лише залишена без розгляду.

Враховуючи пропуск ОСОБА_2 преклюзивного строку на подання заяви про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року за нововиявленими обставинами, а також те, що провадження за цією заявою було відкрито іншим складом суду раніше та нормами чинного процесуального законодавства не передбачено можливості закриття провадження за такою заявою, у випадку його помилкового відкриття, суд приходить до висновку, спираючись на положення ст. 126 ЦПК України, про залишення заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 126, 257, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд ухвали суду від 17 червня 2009 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, за нововиявленими обставинами - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення судом, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання копії ухвали, через суд першої інстанції.

Відповідно до вимог п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк, визначений ст. 354 цього Кодексу, на подання апеляційної скарги, продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя І.Ю. Литвиненко