Провадження № 22-ц/801/1040/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Стадника І. М., Матківської М. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Венгрин О. О. в м. Вінниці, зі складенням його повного тексту 16 березня 2020 року,

у цивільній справі № 127/30880/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини.

Позов мотивовано тим, що за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013 (справа №127/20533/13-ц) з нього стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.09.2013 до досягнення повноліття. У виконання зазначеного рішення 23.01.2014 видано виконавчий лист №127/20533/13, який перебуває на примусовому виконанні у Староміському відділі державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області 18.06.2019 (справа №127/21244/18) виключено з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про батька ОСОБА_1 . Вважає, що виключення відомостей про нього, як батька дитини ОСОБА_3 , є підставою для припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на утримання дитини ОСОБА_3 .

Просив припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013. Звільнити його від сплати заборгованості по аліментах на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , які підлягали сплаті на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013. Стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь сплачені судові витрати.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2020 року позов задоволено частково. Припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013 (справа №127/20533/13-ц). В решті позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн судового збору і 3250,00 грн витрат на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у звільненні від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_3 , просить скасувати судове рішення в частині відмови в задоволенні позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги та вирішити питання щодо розподілу судових витрат. Вважає зазначене рішення у даній частині незаконним та необґрунтованим, яке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що виключення із актового запису про народження відомостей про позивача, як батька дитини, є обставиною, що має істотне значення, та відповідно до ст. 197 СК України є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягали сплаті на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013. Під час ухвалення рішення у даній справі суд керувався, зокрема, правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.05.2019 (справа № 511/219/18). Однак, як вбачається з оскаржуваного рішення, суд залишив поза увагою вказану правову позицію Верховного Суду щодо застосування частини 2 ст. 197 СК Україниу справі з аналогічними правовідносинами, та вказавши постанову Верховного Суду від 27.02.2019 (справа № 307/1186/17). Висновок щодо необхідності вирішення у кожному конкретному випадку питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, в рішенні суду першої інстанції лише зазначений, проте не застосований, оскільки судом першої інстанції при наявності обставини, що має вкрай істотне значення, а саме - встановлення судом факту відсутності обов`язку утримання дитини особою, яка не є батьком дитини, що відповідно до норм матеріального права є підставою звільнення від обов`язку утримання дитини цією особою, не було застосовано ч. 2 ст. 197 СК України. Таким чином, мотивувальна частина рішення суперечить резолютивній частині цього рішення. Судом не враховано, що позивач припинив сплачувати аліменти після звернення до суду з позовом про виключення із актового запису про народження відомостей про батьківство, який судом було задоволено. У розрахунку заборгованість вказана помісячно, а не в загальній сумі. Проте судом першої інстанції не звільнено позивача від сплати заборгованості за аліментами навіть за період, з якого рішенням суду було виключено із актового запису про народження дитини відомості про батьківство ОСОБА_1 .

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013 (справа №127/20533/13-ц) з ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.08.2013, до досягнення повноліття.

Виконавчий лист №127/20533/13-ц, виданий Вінницьким міським судом Вінницької області 23.01.2014, перебуває на примусовому виконанні у Староміському відділі державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, що підтверджується письмовими доказами: постановою від 24.11.2017. про відкриття виконавчого провадження №55244613, довідкою №38679/15-25/25 від 11.11.2019 р. (а.с. 10, 12)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №55244613 встановлено, що сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_1 стягувачу ОСОБА_2 станом на 01.03.2020 становить 39558,27 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18.06.2019 (справа №127/21244/18), яке набрало законної сили 23.07.2019, виключено із актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ОСОБА_1 , як батька дитини, зобов`язано Вінницький міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області внести зміни до актового запису №1125 від 23.04.2004 про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключивши відомості про батьківство ОСОБА_1 , видати нове свідоцтво про народження з урахуванням вказаних змін.

Посилаючись на положення ст. 121 СК, ст. 180 СК та ч. 2 ст. 197 СК України ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини.

Судова колегія погоджується з висками суду першої інстанції щодо задоволення позову ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються за рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013 (справа №127/20533/13-ц), оскільки вони відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли і закон, який їх регулює.

Разом з тим суд першої інстанції, правильно пославшись на висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду, не застосував закон, який підлягав застосуванню, та безпідставно відмовив в задоволенні позову в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України (далі - СК України).

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до змісту статті 180 СК України зобов`язання утримувати дитину до досягнення нею повноліття мають саме батьки.

Стаття 121 СК України містить загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини, за якими: права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

У відповідності до норм статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Згідно зі статтею 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини.

Отже, за змістом зазначених норм права, походження дитини від певної особи визначається за фактом народження дитини від цієї особи в шлюбі або поза ним, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, документом закладу охорони здоров`я про народження дитини дружиною та свідоцтвом про народження дитини, виданим органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі актового запису про народження.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитині саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком.

Такого обов`язку у особи, яка не визнана батьком дитини не виникає.

Відповідно до частини 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько.

За загальним поняттям нормами матеріального права є правові норми, які визначають права та обов`язки учасників суспільних правовідносин, правила їх суспільної поведінки та санкції за порушення цих приписів, а нормами процесуального права є правила про порядок реалізації норм матеріального права та вирішення судової справи (порядок розгляду справи в суді тощо).

За правилами частини 4 статті 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює.

Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо спліти цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи.

За таких обставин, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми частини 2 статті 197 СК України.

До такого висновку ВС прийшов в постанові від 15.05.2019 у справі №511/219/18.

Не суперечать таким висновкам посилання суду першої інстанції на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27.02.2019 у справі №307/1186/17 про те, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (наприклад, у зв`язку із перебуванням платника аліментів у лавах Збройних Сил України, тяжким матеріальним становищем, тощо). Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки вимоги ОСОБА_5 в частині звільнення від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню, в цій частині апеляційний суд здійснює розподіл судових витрат.

З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 слід стягнути 1536,80 грн судового збору сплаченого до суду першої інстанції, 2303,20 грн. судового збору за подання апеляційної скарги і 6 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно із положеннями п 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 10 березня 2020 року в частині відмови в позовних вимогах про звільнення ОСОБА_5 від сплати заборгованості за аліментами скасувати та ухвалити нове рішення.

Звільнити ОСОБА_5 від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2013 (справа №127/20533/13-ц).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 3 840,00 грн. судового збору і 6 500,00 грн витрат на правничу допомогу.

В решті рішення суду залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15 червня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. М. Стадник

М. В. Матківська