ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1126/19
провадження № 2/753/2330/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р.

Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Литвин Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ПАТ "Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Чорноморський банк розвитку та реконструкції" Матвієнка Андрія Анатолійовича про визнання кредитного договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання кредитного договору недійсним.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що 25.03.2008 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 1306/252/238, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 1502375,00 грн. та зобов`язувався повернути його у строк до 24 березня 2028 року включно. В порушення п. 2.1. Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України № 168 від 10.05.2007, та ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів", при укладенні кредитного договору відповідач не проінформував позивача про загальні умови кредитування, орієнтовну та сукупну вартість кредиту, вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту ні в письмовому, ні в усному вигляді. Також позивач не підписував та не ознайомлювався з Додатком № 1 до кредитного договору, в якому, як вказує відповідач, позивачу було надано детальну інформацію про умови оплати кредиту. Представник позивача вказав, що відповідач не довів належними доказами суду факт підписання позивачем додатку № 1 до кредитного договору, оскільки оригінали вказаних документів суду не надані. Оскільки кредитний договір містить несправедливі та нечіткі умови, які були приховані банком від споживача та підлягають обов`язковій сплаті, представник позивача просив суд визнати вказаний кредитний договір недійсним.

У судовому засіданні представник відповідача Лобань Д.М. проти задоволення позовних вимог заперечував та суду пояснив, що спірний кредитний договір укладений відповідно до вимог закону та відповідач належно виконав свої обов`язки за ним. Так, кредитний договір від 25.03.2008

та додаток № 1 до нього, в якому викладена детальна інформація про умови оплати кредиту, містять особисті підписи позивача, що спростовує доводи останнього про неповідомлення його щодо орієнтовної та сукупної вартості кредиту, вартості послуги з оформлення договору про надання кредиту. Представник відповідача зазначив, що банк не може надати до суду оригінал вказаного кредитного договору разом з додатком № 1, оскільки головний офіс ПАТ "ЧБРР" знаходиться у м. Сімферополь Автономної Республіки Крим, яка є тимчасово окупованою територією внаслідок збройної агресії Російської Федерації, та відсторонені керівники банку ухиляються від покладеного на них обов`язку передати відповідачу бухгалтерську та іншу документацію. За даним фактом відповідачем до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2016 за № 0000047 внесені відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Окрім того, представник відповідача зазначив, що постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2020 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "ЧБРР" заборгованість за кредитним договором № 1306/252/238 від 25.03.2008 у сумі 1295775,00 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 201283,19 грн., пеню у розмірі 13021,96 грн. У зв`язку з тим, що у постанові Київського апеляційного суду спростовані усі доводи ОСОБА_5 , вказані ним у позовній заяві, представник відповідача просив просив суд відмовити у задоволенні вимог позивача про визнання кредитного договору недійсним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як наголошує ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч. 1-2 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

За змістом ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до вимог ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як встановлено судом, 25.03.2008 між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 1306/252/238, згідно умов якого позивач отримав кредит у розмірі 1502375,00 грн. та зобов`язувався повернути його у строк до 24 березня 2028 року включно (а.с. 11-14).

Додатком № 1 до вказаного кредитного договору визначені графік погашення кредиту та орієнтований розрахунок відсотків, а також розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної відсоткової ставки. З даним додатком № 1 ОСОБА_5 ознайомлений, про що свідчить підпис останнього на ньому (а.с. 53-56).

У відповідності до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору.

Частиною 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.

В укладеному між сторонами у письмовій формі договорі, який складається з: кредитного договору; додатку №1 до нього, чітко визначені всі умови кредитування, зокрема, розмір наданого кредиту, строк, на який наданий кредит, порядок його надання та повернення, розмір плати за користування кредитними коштами, права та обов`язки позикодавця і позичальника, відповідальність сторін.

Доводи позивача про те, що позичальнику не надано відповідачем необхідної та справедливої інформації не ґрунтується на обставинах справи, включаючи текст оскаржуваного договору та додатку № 1 до нього, і не підтверджені доказами в розумінні ст.76-80 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 04.03.2020 по справі № 2-5541/12 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ПАТ "ЧБРР" заборгованість за кредитним договором № 1306/252/238 від 25.03.2008 у сумі 1295775,00 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 201283,19 грн., пеню у розмірі 13021,96 грн. (а.с. 89-100).

В описовій частині постанови Київського апеляційного суду від 04.03.2020 встановлено, що відповідач зобов`язаний здійснювати повернення кредитних коштів щомісячно згідно з графіком погашення, що встановлений у додатку № 1 до договору та є його невід`ємною частиною (п.4.1. кредитного договору) (а.с. 92).

Таким чином, суд апеляційної інстанції в повному обсязі надав аналіз та оцінку укладеному 25.03.2008 року та оскаржуваному позивачем кредитному договору, додатку № 1 до нього та кредитним правовідносинам між сторонами.

Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини порушення прав позивача при укладанні оскаржуваного договору, які б слугували підставами визнання його недійсним, тому у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 258, 264, 265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.6, 11, 203, 215, 526, 626-628, 638, 1054 ЦК України, ст. 10, 18 Закону України „Про захист прав споживачів", суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до ПАТ „Чорноморський банк розвитку та реконструкції" в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „Чорноморський банк розвитку та реконструкції" Матвієнка Андрія Анатолійовича про визнання кредитного договору №1306/252/238 від 25.03.2008 року, укладений між ОСОБА_5 та АКБ „Чорноморський банк розвитку та реконструкції", недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя :