Справа №601/531/20
Провадження № 2/601/315/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він проживав без реєстрації у будинку по АДРЕСА_1 протягом п`яти років із своєю мачухою ОСОБА_3 , яку доглядав до смерті.

Спірне будинковолодіння належало його батькові ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Він та дружина батька ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 . Він отримав відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину зазначеного будинку та Ѕ частину земельної ділянки.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина на спірне майно. За життя ОСОБА_3 склала заповіт, яким заповіла належний їй пай відповідачці ОСОБА_2 .. Інша частина спадщини заповітом не охоплена. Інших спадкоємців крім нього та відповідачки немає. Нотаріус своїм листом відмовив йому видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю родинного зв`язку між ним та спадкодавицею.

Вважає, що на підставі ст. 1264 ЦК України він являється спадкоємцем четвертої черги майна померлої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину після її смерті, а тому просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,19 га кадастровий номер :01:001:0485 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, після померлої ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у позові та пояснив, що він після смерті батька доглядав свою мачуху ОСОБА_3 до смерті, помагав по господарстві, деколи ночував у неї. Спільних грошей у них не було. Крім того, він поніс усі витрати на поховання ОСОБА_5 . Відповідачка по справі є племінницею ОСОБА_3 . Із родичів спадкодавиці є ще її рідна сестра ОСОБА_6 . Однак ні племінниця ні її мати ОСОБА_6 на спадщину не претендують.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності та про визнання позову.

Суд ухвалив відмовити у прийнятті відповідачкою позову і продовжив судовий розгляд.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 слідує, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 29.

З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 795878 слідує, що ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Кременецької районної держадміністрації від 15 серпня 2005 року № 457 є власником земельної ділянки площею 1,19 га, яка розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З листа відділу у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 10 червня 2019 року № 358/0/199-19 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0485 станом на 01.01.2019 року становить 25532,02, у відповідності до загальнонаціональної нормативно грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення.

З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14 липня 2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Кременецького РБТІ слідує, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 , форма власності приватна.

З довідки № 346 від 03 травня 2019 року, виданої Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації слідує, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в КРКБТІ за реєстровим № 535 книга № 3, за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Дунаївської сільської ради 14.07.2005. Інвентарна вартість даного житлового будинку становить 268211 гривень.

З листа Кременецького МРВДРАЦС від 16.10.2019 вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть № 4, складений Дунаївською сільською радою Кременецького району Тернопільської області.

З акта № 5 від 23 січня 2020 року, затвердженого сільським головою Дунаївської сільської ради ОСОБА_7 та довідки Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області №158 від 05.02.2020 вбачається, що позивач проживав без реєстрації протягом п`яти років з мачухою ОСОБА_3 та вів спільне господарство з нею. ОСОБА_1 приймав участь у похованні ОСОБА_3 .

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 07.02.2020, наданої Кременецькою державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа приватним нотаріусом Бурлак А.В. 03.06.2019.

Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 вересня 2019 року визнано за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 та на Ѕ частину земельної ділянки площею 1,19 га кадастровий номер :01:001:0485, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області та зареєстрована за ОСОБА_4 згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №795878 від 23 грудня 2005 року.

За змістом статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (частина перша статті 1258 ЦК України).

За правилами статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18), законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він протягом п`яти років проживав із своєю мачухою ОСОБА_3 , яку доглядав до смерті, а тому має право на спадкування її майна як спадкоємець четвертої черги.

Однак, дана обставина не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні та суперечить зібраним по справі доказам, зокрема, згідно рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 26.09.2019, позивач отримав у спадок 1/2 частину спірного будинку та Ѕ частину спірної земельної ділянки після смерті свого батька ОСОБА_4 та як визнає сам позивач після смерті батька доглядав свою мачуху ОСОБА_3 до смерті, помагав по господарстві, деколи ночував у неї. Спільних грошей у них не було, поніс усі витрати на поховання ОСОБА_3 .

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували спільне проживання позивача з ОСОБА_3 , наявність у них спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, кожен з них проживав у різних будинках, надання ж ними один одному допомоги у вирішенні побутових питань не може розцінюватись як проживання однією сім`єю, а тому підстав для визнання факту проживання позивача з ОСОБА_3 однією сім`єю не вбачається.

При цьому, суд не приймає до уваги акт № 5 від 23 січня 2020 року, затвердженого сільським головою Дунаївської сільської ради Плетюк С.А. та довідку Дунаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області №158 від 05.02.2020 про проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_3 протягом п`яти років, так як даний акт та довідка складені на підстави свідчень осіб, які в судовому засіданні не допитувалися в якості свідків та їх пояснення носять суб`єктивний характер. Крім того, не узгоджуються з поясненнями позивача, даними ним в судовому засіданні.

За таких обставин відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , а тому у задоволенні позову слід відмовити за його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Сідоров Віталій Михайлович, місцезнаходження вул. Б. Харчука, 2 «а » м. Кременець Тернопільської області .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька с. Богданівка Кременецького району Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 15 червня 2020 року.

Головуючий