Справа № 182/1346/20
Провадження № 2/0182/1433/2020
17.06.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Багрової А.Г.
розглянув у м. Нікополі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати аліментів.
Заяви по суті справи:
ОСОБА_1 звернулася з позовними вимогами до ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів (а.с.2-7).
Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем перебували у шлюбі та мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Нікопольського містькрайонного суду Дніпропетровської області від 07.12.2017 року № 182/6561/16-ц визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 з батьком ОСОБА_3 та стягнено з неї аліменти на користь відповідача на утримання дитини, розмір яких, з урахуванням постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року, становить 1000,00 грн. щомісяця.

З 19.11.2018 року у Нікопольському міськрайонному ВДВС знаходиться виконавче провадження, відкрите з примусового виконання виконавчого листа по справі № 182/6561/16-ц.

Позивач з 2017 року мешкає в Італії за адресою: АДРЕСА_1 . У березні 2019 року вони з відповідачем досягли домовленості про постійне місце проживання сина в Італії разом з позивачем.

З 03.12.2019 року малолітній ОСОБА_4 зареєстрований та мешкає в м. Мілані за місцем фактичного проживання матері.

Врахочуючи, що на даний час стягнення з неї аліментів на користь відповідача на утримання сина, який мешкає разом із нею, є безпідставним, ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати аліментів.

Відповідач з позовними вимогами ознайомлений, відзив на позов суду не надавав.

Від третьої особи пояснень по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

31.03.2020 року відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надано відповідачеві строк для подання відзиву (а.с.38-39).

17.06.2020 року вирішено питання про розгляд справи на підставі наявних у ній даних та доказів (постановити заочне рішення).

Судом встановлено:

Відповідно до ч.ч.1,2 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі(ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати (ст. 191 СК).

Згідно з ч. 2 ст. 197 Сімейного кодексу України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Частиною 1 ст. 273 СК України передбачено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі та мають малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області № 182/6561/16-ц від 07.12.2017 року місце проживання дитини визначено з батьком ОСОБА_2 , стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на його утримання на користь ОСОБА_2 у розмірі 1500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття (а.с.8-13).

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.03.2018 року розмір аліментів був зменшений до 1000,00 грн. щомісячно. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с.14-16).

Постановою державного виконавця Нікопольського ВДВС від 19.11.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 21.03.2018 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом 22.10.2018 року за результатами розгляду цивільної справи № 182/6561/16-ц (а.с.17-18).

28.03.2019 року ОСОБА_2 була надана згода на виїзд малолітнього ОСОБА_4 на постійне місце проживання в Італійську Республіку разом з його матір`ю ОСОБА_1 , посвідчена приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Бережним О.С. за реєстровим №260 (а.с.19).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання Муніципалітету м. Мілан, переклад з італійської мови якої засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кравченко С.В. 03.01.2020 року за реєстровим № 6364, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.12.2019 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20-25).

Таким чином, на даний час припинилися обставини, які стали підставою для стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 , оскільки документально підтверджений той факт, що її малолітній син з 03.12.2019 року зареєстрований та проживає разом із нею.

Вказані обставини, на думку суду, мають істотне значення, які у відповідності до ч.2 ст.197, дають підстави для звільнення матері від сплати аліментів.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.12.2019 року зареєстрований та мешкає разом із матір`ю за адресою її постійного проживання у м. Мілан, Італія, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 з цього часу втратив право вимоги аліментів з позивача ОСОБА_1 на утримання сина, у зв`язку з чим вважає можливим з 03.12.2019 року звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 .

Розподіл судового збору.

Позовна заява оплачена судовим збором (а.с.1). Вимог про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Керуючись ст.ст. 179-183,273 СК України, ст.ст. 12,13,18,76,81,141,263-265,280,273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Звільнити з 03.12.2019 року ОСОБА_1 від сплати аліментів, які стягуються з неї на підставі виконавчого листа від 21.03.2018 року, виданого Нікопольським міськрайонним судом 22.10.2018 року за результатами розгляду цивільної справи № 182/6561/16-ц, на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, до повноліття дитини.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити, що відповідно до Закону України від 30.03.2020 року №540-ІХ „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину.

Повне рішення складено 17.06.2020 року.

Дані про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ;

третя особа - Нікопольський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), , адреса: 53207, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Отаманська, 2.

Суддя: А. Г. Багрова