Справа №265/3519/14-ц
Провадження №4-с/265/29/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Копилової Л.В.,

за участю секретаря - Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бутузової К.В.,

заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ККП «Маріупольтепломережа»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бутузової К.В., в якій просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника за виконавчим провадженням ВП № 56840494.

В обгрунтування поданої скарги посилалася на те, що на виконанні у ВДВС перебуває виконавче провадження ВП № 56840494 по примусовому виконанню судового наказу, виданого 28 лютого 2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 11 348 грн. 01 коп. та витрат на ІТЗ в сумі 30 грн.; судового наказу, виданого 04 червня 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 13 929 грн. 52 коп., витрат по сплаті судового збору в сумі 121 грн.80 коп., 3 % річних в сумі 701 грн. 45 коп. та боргу в результаті інфляції в розмірі 930 грн. 56 коп.; рішення від 19 вересня 2019 року Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області про стягнення солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 57 949 грн. 79 коп., інфляційних витрат в сумі 13 244 грн. 90 коп., 3 % річних в сумі 3 313 грн. 78 коп. та судового збору в сумі 1 921 грн.

Вона є матір`ю одиначкою та отримує лише пенсію по втраті годувальника на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З метою забезпечення виконання рішень суду державним виконавцем Бутузовою К.В. 26 листопада 2019 року було накладено арешт на її грошові кошти, що містяться на картковому рахунку в АТ «ПУМБ».

Враховуючи те, що державним виконавцем накладено арешт на грошові кошти її єдиний дохід у вигляді пенсії по втраті годувальника, на який не може бути звернено стягнення, просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника за виконавчим провадженням ВП № 56840494.

Старший державний виконавець ВДВС Бутузова К.В. заперечила проти скарги, посилаючись на те, що підстав для скасування постанови не має, оскільки до теперішнього часу до ВДВС документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та /або звернення стягнення на такий заборонено законом не надходило. Також у постанові виконавець зазначив, що її дія не розповсюджується на кошти, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборенено законом. Таким чином дії державного виконавця відповідають вимогам Закону, тому просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересованої особи - ККП «Маріупольтепломережа» на розгляд скарги до суду не з`явився, надавши суду письмову заяву про розгляд скарги в його відсутність.

Заслухавши посянення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно зі ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Судом встановлено, що 28 лютого 2011 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 11 348 грн. 01 коп. та витрат на ІТЗ в сумі 30 грн.

Постановою ст.державного виконавця Бєлової М.Є. від 25 липня 2018 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового наказу.

04 червня 2014 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області винесено судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 13 929 грн. 52 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 121 грн.80 коп., 3 % річних в сумі 701 грн. 45 коп. та боргу в результаті інфляції в розмірі 930 грн. 56 коп.

Постановою ст.державного виконавця Бєлової М.Є. від 25 липня 2018 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового наказу.

19 вересня 2019 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області видано виконавчий лист за яким стягнуто солідарно із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість з оплати спожитої теплової енергії на користь ККП «Маріупольтепломережа» в сумі 57 949 грн. 79 коп., інфляційні витрати в сумі 13 244 грн. 90 коп., 3 % річних в сумі 3 313 грн. 78 коп. та судовий збір в сумі 1 921 грн.

Постановою ст.державного виконавця Бутузової К.В. від 30 січня 2020 року відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного рішення суду.

Як вбачається з довідки Маріупольського об`єднаного управління ПФУ, ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні і отримує пенсію по втраті годувальника, розмір якої за період з 01 червня по 30 листопада 2019 року склав 11 873 грн. 97 коп.

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 має відкритий рахунок в АТ «ПУМБ» МФО 334851 на який їй перераховується пенсія по втраі годувальника на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою ст.державного виконавця Бутузової К.В. серії ВП № 56840494 від 26 листопада 2019 року накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 , що містяться на всих відкритих рахунках боржника в АТ «ПУМБ».

У відповідності до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

В силу положень ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII "Інструкції з організації примусового виконання рішень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Частиною 3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «ПУМБ» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунку, що належить боржнику ОСОБА_1 повинно було повідомити інформацію щодо рахунку зі спеціальним режимом призначення, на який законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову без виконання. Однак, таких повідомлень від банку на адресу державного виконавця не надходило.

Згідно абзацу 2 ч.2, п.1 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Враховуючи вищезазначене, суду не надано доказів, що виконавцю було напралено повідомлення банку про неможливість накладення арешту на рахунки. Також на рахунок органу ВДВС суми коштів в рахунок оплати всієї заборгованості стягувача та виконавчого збору з боржника не надходили.

За наведених вище обставин, суд приходить до висновку про те, що державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника ОСОБА_1 , а тому її вимоги в частині визнання незаконною постанови державного виконавця задоволенню не підлягають.

При вирішенні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на грошові кошти у вигляді пенсії по втраті годувальника, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

У відності до ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на те, що на рахунок заявника, з яких вона просить зняти арешт, дійсно зараховується пенсія по втраті годувальника, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки накладений на рахунок в АТ «ПУМБ» арешт унеможливлює отримання коштів у вигляді пенсії по втраті годувальника заявницею взагалі, скарга підлягає задоволенню в частині відновлення порушених оскаржуваною постановою прав заявника, зокрема про скасування постанови в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме пенсію по втраті годувальника, що міститься на рахунку в АТ «ПУМБ» МФО 334851.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Бутузової К.В., заінтересовані особи: Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), ККП «Маріупольтепломережа», задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Бутузової К.В. від 26 листопада 2019 року про накладення арешту на кошти боржника за виконавчим провадженням ВП № 56840494.

В іншій частині скарги, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний тест ухвали складено 17 червня 2020 року.

Суддя _____________