Справа № 450/1145/20 Провадження № 2/450/1111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Добош Н.Б,

при секретарі Гев`як Ю.С.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про предмет спору : звільнення позивача від сплати аліментів та припинення стягнення аліментів присуджених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; змінити розмір аліментів визначений рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року та стягувати з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття,-

стислий виклад позиції позивача та відповідача :

підстава позову (позиція позивача): сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.06.2003 року, який рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року між ними розірвано. За час перебування у шлюбі у сторін народилося четверо дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після розірвання шлюбу між сторонами, діти сторін певний період проживали разом з відповідачем. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року з позивача на користь відповідача, вирішено стягувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000, 00 грн. на кожну дитину. Вказане рішення перебуває на виконанні. Однак після постановлення судом рішення, змінилися обставини, які мають значення для вирішення справи, а саме з грудня 2019 року двоє дітей сторін, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , за їх власним бажанням, визначили своє місце проживання з батьком, позивачем. З часу спільного проживання з двома дітьми, а саме з грудня 2019 року, позивач самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідач, жодної участі в утриманні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не приймає, але від отримання аліментів на дітей не відмовляється. На підставі наведеного, просить звільнити його від сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки останні з ним проживають. Також зазначає, що сума присуджених аліментів визначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22.12.2017 року, по 2 000, 00 грн. на кожну дитину, підлягає зменшенню до 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково зазначили, що діти за своїм бажанням, почали проживати разом з позивачем з лютого 2020 року. Будинок в якому вони спільно проживають разом з дітьми належить на праві власності рідній сестрі матері позивача ОСОБА_8 , житло облаштоване для потреб дітей.

В судовому засіданні відповідач, щодо задоволення позовних вимоги заперечила, просила в задоволенні позовних вимог відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково зазначила, що твердження позивача, що діти почали з ним проживати з грудня 2019 року, не відповідають дійсності. Діти почали проживати разом з позивачем з лютого 2020 року, на період карантину. Такий переїзд був обумовлений карантином і пов`язаними із ним заходами. Тобто остаточної домовленості про переїзд дітей до позивача не було.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

15.04.2020 року запит щодо доступу до персональних даних; 05.05.2020 року відповідь на запит, щодо доступу до персональних даних; 06.05.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 04.06.2020 року відзив на позовну заяву.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року, яке набрало законної сили у справі № 450/3168/19, ухвалено позовні вимоги ОСОБА_3 задоволити повністю. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користьОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 17.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання судових витрат.

Відповідно до акту обстеження від 11.03.2020 року наданого Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають без зареєстрованого місця проживання разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач в судовому засідання, визнала факт, того, що двоє їхніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають разом з позивачем.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , проживають разом з батьком, позивачем у справі ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Доказів того, що кошти, які стягуються згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуються в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не надано. Не містять матеріали справи і доказів щодо участі матері в утримання вказаних дітей.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Зважаючи на те, що діти сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , змінили своє фактичне місце проживання та проживають разом із позивачем, вказані діти знаходяться на утриманні батька, вказані обставини, мають істотне значення, які у відповідності до ст. 273 СК України дають підстави для звільнення та припинення стягнення аліментів з позивача на утримання дітей, які з ним проживають.

Щодо позовної вимоги про зміну розміру аліментів визначених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року, щодо утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та стягнення з позивача аліменти на їх утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення повноліття, суд приходить до висновку, що в задоволенні такої слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Із позовних вимог вбачається, що позивач просить зменшити розмір аліментів визначений рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року на утримання дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини»).

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі, рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У статті 192 СК України закріплено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів, але ці обставини підлягають доказуванню.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 липня 2019 року, справа № 415/4386/16-ц, провадження № 61-21056св18.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач покликається на те, що змінилися обставини, а саме двоє дітей почали з ним проживати, що залишення розміру аліментів визначеним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року призведе до порушення рівності обов`язків обох батьків щодо утримання дітей та до порушення прав дітей на належне їх утримання до досягнення ними повноліття.

Проте, сам факт зміни місця проживання двох дітей разом з позивачем проживання, не є підставою для зміни розміру аліментів на інших двох дітей, оскільки вказана обставини, є підставою для звільнення та припинення стягнення аліментів на утримання дітей, які проживають разом з ним.

Разом з тим, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум, для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн.

Отже, розмір стягнутих за судовим рішенням судом аліментів відповідає чинному закону.

Позивач є працездатною особою, а тому не позбавлений можливості влаштуватися на роботу, заробітна плата за яку могла б забезпечувати в повній мірі його потреби та право дітей на отримання аліментів у розмірі, визначеному рішенням суду та необхідному для їх нормального розвитку.

Суд також зазначає, що даних про заробітну плату позивача на момент вирішення справи судом ним не надано.

Таким чином, у справі відсутні достатні, належні і допустимі докази існування обставин на підтвердження підстав, визначених у статті 192 СК України для зменшення розміру аліментів.

Зазначені позивачем підстави для зменшення розміру аліментів не свідчать про погіршення його матеріального становища та стану його здоров`я після визначення розміру аліментів.

Тобто позивач не довів обставини, які виключають можливості сплати ним аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі по 2 000, 00 грн. на кожну дитину, визначеному рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29 листопада 2019 року, у розмірі 2 000, 00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , присуджених рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 29.11.2019 року у справі № 450/3168/19, згідно якого з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , стягуються аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону, в розмірі 2000,00 гривень (дві тисячі гривень) на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 17.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття, та припинити стягнення аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 09.04.2020 року.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач : ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач : ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 12.06.2020 року.

СуддяН. Б. Добош