СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
№2/760/1383/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

09 червня 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного поліції України про звільнення майна з-під обтяжень, Третя особа: ОСОБА_2 .

ІI. Описова частина

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Національної поліції України про звільнення з-під обтяжень належного йому майна, зокрема, з урахуванням уточненої заяви Позивач від 15.01.2020, просив:

- скасувати (погасити, припинити, вилучити) заборону на відчуження нерухомого майна з Державному реєстрі та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна накладених постановами б/н від 09.01.2009 р. слідчим СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_3 , в тому числі: обтяження за реєстраційними номерами: № 8387019 , номер запису про обтяження 15066006, №8387229, номер запису про обтяження 15066068, № 8387551, номер запису про обтяження 15066075, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 17839539;

- припинити обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровими номерами: 15066006, 15066075, 15066068 та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстровими номерами: 8387019, 8387229, 8387551, які було накладено згідно постанов б/н від 09.01.2009 слідчим СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_3 , в тому числі щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 214.

Обгрунтовуючи позов, Позивач вказує, що з 07.08.2007 він перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , а рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2014 вказаний шлюб було розірвано.

Під час перебування у шлюбі із ОСОБА_4 , 03 червня 2008 року, ним було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 21.12.2015 у цивільній справі №2-6326/15 про поділ майна подружжя за Позивачем та Відповідачем було визнано по Ѕ частці у праві власності на квартир АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 .

Позивач вказує, що 21.09.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Савенко (Дідович) І.В. на підставі постанови слідчого слідчо-оперативної групи ГСУ МВС України від 09.01.2009 ОСОБА_3 (правонаступником є ГСУ НПУ), внесений до державного Реєстру обтяжень за реєстраційними номерами: 15066068 , а також до єдиного Реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна 8387019 і 8387229 про заборону на нерухоме майно, все нерухоме майно, номер запису про обтяження 15066006 і 15066068.

На підставі постанови слідчого від 09.01.2009 також була внесена заборона на відчуження земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_3 :007:0360, площею 0,0507 га, розташованої в смт Глеваха Васильківського району Київської обл., отриманої позивачем в порядку спадкування після смерті матері (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214, номер запису про право власності 17839539).

Позивач вказує, що зазначена постанова слідчого була прийнята в межах кримінального провадження № 01-12124 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших за обвинуваченням за ст. ст. 190, 205, 209, 255, 358 КК України. Проте, як вказує Позивач, 18.05.2012 зазначена кримінальна справа була передана на розгляду до суду, а матеріали відносно Позивача, як вбачається з відповіді Головного слідчого управління Національної поліції від 06.02.2017, виділені в окреме провадження і направлені для подальшого розслідування в Голосіївське районне управління ГУМВС України в м. Києві.

В свою чергу, як вказує Позивач, СУ ГУНП у м. Києві листом від 31.01.2017 повідомило, що СВ Голосіївського УП розслідуванням кримінальної справи №01-11749 не займалося. 19 листопада 2012 року розслідування у справі зупинене ГСУ МВС України на підставі п. 3 ст. 206 КПК України в редакції 1960 р. (нерозкритий злочин), і справа на даний час рахується за ГСУ НПУ. Позивач, як він вказує, до цього часу для допиту або проведення інших слідчих дій слідчим чи судом не викликався. Про розгляд справи у суді позивач також повідомлений не був, тому скористатися своїм правом про направлення заяви до суду про скасування заборони на нерухоме майно скористатися не зміг.

Враховуючи, що у кримінальних справах № 01-12124 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших і за № 01-11749, у спосіб передбачений КПК ОСОБА_1 не визнаний ані підозрюваним, ані особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінально-протиправними діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду. Позивач вважає, що потреба у застосуванні арешту на його майно відпала, але слідчий безпідставно не скасував свою постанову чи/або не направив клопотання до суду про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, незважаючи на неодноразові звернення до ГСУ.

Оскільки дії Відповідача порушують права Позивача щодо володіння, користування і розпорядженням нерухомим майном, Відповідач ухиляється від вирішення спору щодо скасування арешту на нерухоме майно у досудовому порядку, Позивач, як він вказує, вимушений звернутися з цим позовом до суду та просити скасувати обтяження майна.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання з невідомих причин представника не направив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів із постановленням заочного рішення.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд встановив наступні обставини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 на праві власності зареєстровані:

-земельна ділянка з кадастровим номером :01:007:0360 площею 0,0507га за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214);

- Ѕ частина квартири АДРЕСА_3 .

Крім того, з рішення Солом`янського районного суду міста Києва №760/14764/15-ц від 21.12.2015 вбачається, що ОСОБА_1 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що 09 січня 2009 року слідчим слідчо-оперативної групи Головного слідчого управління МВС України в м. Києві Крамаренком Є .Г. було накладено арешт на нерухоме майно (все нерухоме майно) ОСОБА_1 .

Зазначене обтяження було зареєстроване Державним підприємством «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» 21 січня 2009 року в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під реєстраційним номером №8387229.

В подальшому зазначене обтяження на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савенко В.І. від 21.06.2016 було зареєстроване (перенесене) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження 15066068).

Крім того, в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 21 січня 2009 року Державним підприємством «Інформаційний центр Міністерства юстиції України» було зареєстроване обтяження (заборона на нерухоме майно) за №8387019 щодо конкретного об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , також на підставі постанови слідчого слідчо-оперативної групи Головного слідчого управління МВС України в м. Києві Крамаренка Є.Г. від 09.01.2009.

Зазначене обтяження на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Савенко В.І. від 21.06.2016 перенесене в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (номер запису про обтяження 15066066).

З матеріалів справи вбачається, що зазначені обтяження були накладені слідчим в межах кримінальної справи №01-12124 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 за ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч.3 ст. 205; ч. 3 ст. 209; ч. 1 ст.255; ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України.

21 травня 2012 року зазначену кримінальну справу разом з обвинувальним висновком направлено до суду для розгляду по суті. Натомість, матеріали відносно ОСОБА_1 були виділені у кримінальну справу №01-11749 та направлені для проведення досудового слідства до Голосіївського РУГУ МВС України (а.с. 10).

Натомість, з листа Слідчого управління ГУП у м. Києві від 31.01.2017 вбачається, що Голосіївським управлінням поліції розслідування у кримінальній справі №01-11749 не здійснювалося. 19 грудня 2012 року вказана кримінальна справа була зупинена на підставі п. 3 ст. 206 КПК України (в ред. 1960 року) Головним слідчим управлінням МВС України та на даний час рахується за Головним слідчим управлінням Національної поліції України. (а.с. 10, зворот)

Зазначене свідчить про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні 01-11749, яке виділене з 01-12124, в межах якого на майно Позивача накладений арешт, фактично протягом тривалого часу не здійснюється, згідно з даними ГУ НП України у м. Києві воно рахується за Головним слідчим управлінням Національної поліції, проте Національна поліція у листуванні даний факт заперечує, наполягаючи на тому, що кримінальна справа передана до Голосіївського районного управління поліції в м. Києві.

Відсутність визначеності між органами досудового розслідування різних ланок щодо підслідності кримінальної справи, пасивна позиція в питанні її подальшого розслідування, вочевидь, свідчить про те, що збереження арешту на майно Позивача, який не має статусу підозрюваного або обвинуваченого у даній справі, є надмірним та фактично безпідставним обмеженням його прав та не відповідає засадам Європейської конвенції з прав людини.

Згідно зі ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи, що з листопада 2012 року, тобто протягом вже майже восьми років, кримінальна справа №01-12124 зупинена, обмеження ОСОБА_1 у здійсненні свого права власності, в тому числі щодо об`єктів нерухомості, які набуті значно пізніше, ніж була винесена ухвала про накладення арешту,

Вирішуючи питання щодо юрисдикційної належності спору, Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що згідно з п. 9 розд. XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України 2012 року питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Таким чином, Велика Палата ВС у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 2-3392/11 (провадження № 14-105цс19) дійшла висновку, що у разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дм КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути, протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За таких обставин питання порушене право ОСОБА_1 на здійснення усіх повноважень щодо належного йому майна, підлягає захисту шляхом скасування накладених на нього обтяжень із вилученням відповідних закисів із реєстрів.

В той же час слід звернути увагу на те, що Позивачем у позові поставлені вимоги, серед іншого, і про скасування обтяжень з реєстраційними номерами 8387551 та 1506675.

За результатами аналізу інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, суд приходить до висновку про те, що обтяжень із вказаними номерами щодо ОСОБА_1 не зареєстровано. Відтак, підстав для їх скасування у справі за його позовом, очевидно, немає.

В іншій частині позов підлягає задоволенню.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 16, 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позов задовольнити частково.

Скасувати заборони на відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_1 , зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровими номерами: 15066006, 15066068 та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстровими номерами: 8387019, 8387229, накладені на підставі постанови б/н від 09.01.2009 слідчого СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_3 .

Припинити обтяження, які зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровими номерами: 15066006, 15066068 та Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстровими номерами: 8387019, 8387229, які було накладено згідно з постановою б/н від 09.01.2009 слідчого СОГ ГСУ МВС України ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , в тому числі щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 214.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП: НОМЕР_6 ;

Відповідач: Національна поліція України, адреса: м. Київ, вул. Академіка Богомольця, 10, код юридичної особи: 40108578.

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: НОМЕР_7 .

Суддя: