КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Київ

Справа 755/15146/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/6854/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Желепи О.В.

суддів Олійника В.І., Кулікової С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року (у складі судді Юзькової О.Л., інформація про дату складення повного тексту рішення відсутня)

в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. 10.01.2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина позивача ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що суттєво впливає на його матеріальне становище, тому змушений просити суд зменшити розмір аліментів з 3500 грн. до 2500 грн. або у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, 25 березня 2020 року ОСОБА_1 через поштове відділення подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В апеляційній скарзі посилається, що судом першої інстанції в повному обсязі не досліджено надані заявником докази, неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зроблено невідповідні висновки, оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що його заробітна плата не є достатньою для виплати аліментів у твердій грошовій сумі 3500 грн., щомісячно на доньку ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття, а також на утримання другої малолітньої дитини та дружини, яка знаходиться в декретній відпустці, хворіє та також знаходиться на забезпеченні скаржника і потребує додаткових коштів для лікування.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано обставини, які враховуються при зменшенні розміру аліментів, а саме: наявність у нього на утриманні другої малолітньої дитини, непрацездатної дружини, чим поставлено в пріоритет інтереси однієї дитини порівняно з іншою малолітньої дитини позивача.

19 травня 2020 на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_2 , в якому викладено, що народження у позивача другої дитини не може розглядатись як зміна його сімейного стану, так як цей факт було встановлено у попередніх судах. При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції та апеляційним судом повністю враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, а позивачем не надано жодних допустимих та належних доказів на підтвердження фактів зміни його сімейного або матеріального стану, як підстави для зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зазначає, що оскаржуване рішення щодо відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів є законним та обґрунтованим.

21 травня 2020 року скаржником подано заперечення на відзив, в якому вказує на те, що з доводами викладеними у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується, адже зазначені обставини в ньому не існують взагалі, не стосуються предмету позову, містять неправдиві відомості про позивача з метою створення про нього уявлення, яке не відповідає дійсності.

27 травня 2020 року відповідач подала до суду заперечення на заперечення на відзив, в якому зазначила те, що позивачеві у задоволенні апеляційної скарги має бути відмовлено через його безпідставність, необґрунтованість, а також через те, що дана апеляційна скарга не підкріплена належними доказами, і ґрунтується виключно на припущеннях позивача, без належного врахування всіх суттєвих обставин, що мають значення для вирішення спору та бажанні уникнути законної відповідальності сплачувати аліменти для доньки ОСОБА_3 .

Апеляційним судом відмовлено сторонам в задоволенні їх клопотань на підставі ст. 367 ЦПК України про приєднання та витребування нових доказів, які подані з порушенням строків, визначених Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 червня 2020 року, дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів, які б з огляду на приписи чинного законодавства України давали суду підстави для прийняття рішення щодо зменшення розміру аліментів, які сплачує ОСОБА_1 за рішенням суду.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 02.12.2011 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 р. шлюб між сторонами розірвано.

ПостановоюКиївського апеляційного суду від 18.06.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2018року і до досягнення повнолітня дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог частини 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 192 СК України визначено, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів », Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до приписів статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Висновок суду про те, що з часу ухвалення попереднього рішення суду не змінився майновий стан позивача, повністю спростовується наявними в справі доказами.

Відповідно до наданої позивачем довідки про доходи №061/1796 від 10.09.2019 року позивач ОСОБА_1 працює менеджером з персоналу у Приватному акціонерному товаристві «Київський вітамінний завод» та його дохід за період з травня 2019 р. по лютий 2020 р. становив 134 295 грн. 20 коп., що за місяць становить 13 429 грн. без вирахування обов`язкових податків , які складають близько 20 % від вказаної суми.

Також до апеляційної інстанції позивачем надано докази, що підтверджують історію хвороби його дружини, а саме виписка №1041 (амб. 291574) від 06.03.2020 року та докази витрат, які позивач поніс та має понести на лікування дружини.

Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що в скаржника наявна друга малолітня дитина, та хвора дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, які перебувають на утриманні позивача.

Стягнення аліментів із заробітної плати позивача в розмірі 3500 грн., призводить до того, що з урахуванням непрацездатної хворої дружини, та необхідності позивачу забезпечувати себе в мінімальному необхідному розмірі, друга дитина позивача знаходиться в гіршому матеріальному становищі ніж дитина на яку позивач сплачує аліменти.

Відповідачка в даній справі посилаючись на наявність у позивача майна, не довела, що останній за період після ухвалення рішення про стягнення аліментів, мав додаткові доходи, окрім заробітної плати та приховував їх .

Доводи відповідача про те, що суд при ухваленні попереднього рішення врахував народження другої дитини, колегія суддів не приймає з огляду на те, що в даній справі позивач довів збільшення своїх витрат на утримання непрацездатної хворої дружини, що є іншою обставиною, яка свідчить про зміну майнового стану позивача.

Колегія суддів також враховує, що відповідач не навала жодних доводів та не надала належних доказів, розрахунків, скільки коштів їй необхідно для забезпечення нормального розвитку їх спільної з позивачем дочки.

Відповідач не враховує, що її обов`язок утримувати дочку є рівним з позивачем, а відповідно вона теж зобов`язана заробляти половину коштів, необхідних для утримання неповнолітньої дочки.

Відповідачка не наводить аргументів та не надає доказів неможливості здійснення нею такого обов`язку з поважних причин.

Таким чином, з доказів наданих позивачем, дійсно вбачається зміна його майнового стану, з огляду на розмір його доходу та перебування на його утриманні ще однієї малолітньої дитини, а також дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та хворіє, що в розумінні положень СК України є підставою для зменшення розміру стягнутих з позивача аліментів.

Враховую, чинне законодавство та встановлені судом обставини - народження другої дитини, на яку розповсюджується абсолютний обов`язок позивача по його утриманню, оскільки другий з батьків на даний час не може брати участі в матеріальному забезпеченні, стан здоров`я дружини позивача, яка також перебуває на його утриманні - є підстави для зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 2011 року народження до 3 000 тисяч гривень.

При цьому суд враховує, що в разі виконання відповідачем свого рівного обов`язку з позивачем, щодо утримання дитини, сума в розмірі 6000 грн. ( по 3000 грн. кожен) щомісячно є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку неповнолітньої дочки ОСОБА_8 2011 року народження.

Інших доказів з приводу того, що неповнолітній ОСОБА_8 , недостатньо для забезпечення її гармонійного розвитку вказаних коштів, відповідач не надає.

Разом з тим позивач надає докази, неможливості, на даний час з урахуванням його майнового та сімейного стану, стану здоров`я його утриманців сплачувати аліменти в присудженому судом розмірі.

Колегія суддів також роз`яснює, що в разі зміни обставин, які призвели до зменшення розміру стягнутих аліментів, та інших, передбачених законом підстав, відповідач в даній справі матиме змогу звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення ухвалено на неповно з`ясованих обставинах справи, висновки суду не відповідають встановленим обставинам, а тому відповідно до ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, щодо пропорційності відшкодування судових витрат з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 960 грн. 50 коп. (768.40+1152.60:2=960 грн. 50 коп.)

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року - скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 3500 грн. до 3000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 ((ІПН НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_9 ( ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 ) судовий збір за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 960 грн. 50 к.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 15 червня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: