справа № 631/558/19
номер провадження 2/631/179/20
У Х В А Л А

п р о в ж и т т я з а х о д і в з а б е з п е ч е н н я п о з о в у

16 червня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Мащенко С. В.

за участю:

секретаря судового засідання Ракової С. А.

розглянувши без повідомлення учасників справи в залі судових засідань № 1 приміщення суду заяву представника позивача - адвоката Мица Юрія Вікторовича «Про забезпечення позову» у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/558/19 (провадження № 2/631/179/20) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мица Юрій Вікторович, до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «Про визнання стороною (орендарем) за договорами оренди землі»,-

в с т а н о в и в:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мица Ю. В., до Нововодолазької РДА «Про визнання стороною (орендарем) за договорами оренди землі», в якому сторона позивача просить:

-визнати ОСОБА_1 з 02.06.2016 року стороною (орендарем) за договором оренди землі, укладеним 14.08.2009 року між Нововодолазькою РДА та ОСОБА_2 , на підставі якого передано в оренду земельну ділянку, загальною площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709);

-визнати ОСОБА_1 з 02.06.2016 року стороною (орендарем) за договором оренди землі № 19, укладеним 20.07.2006 року між Нововодолазькою РДА та ОСОБА_2 , на підставі якого передано в оренду земельну ділянку, загальною площею 32,3484 гектарів (кадастровий номер :01:000:0958);

-визнати таким, що з 02.06.2016 року належить ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки, загальною площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709) за договором оренди землі, укладеним 14.08.2009 року між Нововодолазькою РДА та ОСОБА_2 ;

-визнати таким, що з 02.06.2016 року належить ОСОБА_1 право оренди земельної ділянки, загальною площею 32,3484 гектарів (кадастровий :01:000:0958) за договором оренди землі № 19, укладеним 20.07.2006 року між Нововодолазькою РДА та ОСОБА_2

12.06.2020 року представник позивача - адвокат Мица Ю. В. звернувся в суд із заявою «Про забезпечення позову», зареєстрованою за вхідним № 3363/20-вх., яку було отримано суддею Мащенко С. В. під особистий короткий розпис в Журналі реєстрації вхідної кореспонденції тільки 15.06.2020 року у зв`язку із перебуванням в період з 10.06.2020 року по 12.06.2020 року включно в нарадчій кімнаті по справі з єдиним унікальним № 631/321/20 (провадження № 1-кп/631/75/20) за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 грудня 2018 року під № 0001590, щодо вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених частиною 5 статті 191 та частиною 1 статті 366 Кримінального кодексу України.

Зі змісту зазначеної заяви убачається, що позивачеві стало відомо із відкритих джерел публічної інформації, що відповідачем розпочаті дії щодо оформлення технічної документації та відчуження на користь третіх осіб земельної ділянки, що є предметом даного судового провадження. Тому вони вважають за необхідне вжиття судом заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти будь-які дії щодо земельних ділянок, площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709, реєстраційний № 91 від 19.08.2009 року) та, площею 32,3484 гектарів (кадастровий номер :01:000:0958, реєстраційний № 01), що розташовані на території Караванської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

На обґрунтування заяви представник за ордером зазначив, що права ОСОБА_1 щодо відновлення яких і існує спір в суді, порушені відповідачем шляхом невизнання її прав на спірні земельні ділянки, які внаслідок дій ГУ Держгеокадастру у Харківський області можуть бути відчужені на користь третіх осіб, що унеможливить виконання судового рішення у разі задоволення позову. Таким чином, існує зв`язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, які є адекватними та спрямованими на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду, а тому слід застосувати саме такий вид як: заборонити ГУ Держгеокадастру у Харківський області () вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709) та, площею 32,3484 гектарів (кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0958), спрямовані на її відчуження та/або надання прав на вказану земельну ділянку іншим особам, у тому числі (але не виключно) шляхом проведення будь-яких аукціонів, торгів чи інших процедур.

Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, перевіривши їх доказами, безпосередньо дослідженими судом, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши матеріали заяви та справи, що містять наявні в ній письмові докази, - суд вважає, що заява представника позивача - адвоката Мица Ю. В. «Про забезпечення позову» підлягає задоволенню з наступних підстав

Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду.

Окрім того, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 зазначеної вище Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в ній, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною 2 цієї ж статті 149 забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України обумовлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

З роз`яснень, наданих у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», убачається, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Діюче цивільне процесуальне законодавство визначає забезпечення позову як сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті воно є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника).

При цьому, оскільки вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

В той же час метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника у сукупності щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналогічний за своїм змістом висновок зроблений й колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові, прийнятій 21.08.2019 року у справі № 761/39201/18 (провадження № 61 9850св19).

Отже, оцінюючи заяву, що розглядається, на відповідність зазначеним вимогам, а також приписам частин 1 та 6 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України, обраний в ній вид забезпечення позову, передбачений пунктом 2 частини 1 статті 152 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України, щодо нього у законі немає будь-яких застережень та він є співмірним із заявленими позовними вимогами у справі з єдиним унікальним № 631/558/19 (провадження № 2/631/179/20) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мица Юрій Вікторович, до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «Про визнання стороною (орендарем) за договорами оренди землі».

Також, суд вважає доведеним існування об`єктивних припущень щодо обставин, які несуть реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду з урахуванням предмету спору, оскільки заявником надано докази намірів відповідача здійснити відчуження спірного майна у виді земельних ділянок на користь третіх осіб, а саме: узагальнена інформація Держгеокадастру від 05.06.2020 року, де земельні ділянки, площею 32,3484 гектаріва (кадастровий номер :01:000:0958) та, площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709), які розташовані на території Краванскьої сільської ради Нововодолазького району Харківської області, включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах відповідно до наказів.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що є підстави вважати цілком можливою несумлінну поведінку відповідача, спрямовану на продаж або інше відчуження спірного майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість та наявність підстав для забезпечення позову, оскільки доведений зв`язок між визначеним предметом спору й заходами до забезпечення позову, які є адекватними та спрямованими на попередження порушень прав і охоронюваних законом інтересів позивача й забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Постановляючи ухвалу, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону № 540-ІХ від 30.03.2020 року, який набрав чинності з 02.04.2020 року), визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, передбачені статтею 354 цього Кодексу (строк на апеляційне оскарження), продовжуються на строк дії такого карантину.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, учиненої 04.11.1950 року в Римі; пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, статтями 1 5, 7, 13, 17, 18, 42, 46, 48, 58, 62, 64, 76 80, 89, 128 131, статтями 149, 150 - 151, 153, пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 258, статтями 259 260, частиною 2 статті 261, частинами 5 та 11 статті 272, частиною 2 статті 352, пунктом 4 частини 1 статті 353, частиною 2 та 3 статті 354, пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві положення» та пунктом 9 та 11 частини 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України № 1618-ІV від 18.03.2004 року (в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03.10.2017 року із змінами та доповненнями),-

у х в а л и в:

Заяву представника позивача - адвоката Мица Юрія Вікторовича «Про забезпечення позову» у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/558/19 (провадження № 2/631/179/20) за позовом ОСОБА_1 , від імені та інтересах якої діє адвокат Мица Юрій Вікторович, до НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РАЙОННОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ «Про визнання стороною (орендарем) за договорами оренди землі» задовольнити повністю.

Заборонити ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННЮ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАСТІ () вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 50,0000 гектарів (кадастровий номер :01:000:0709), спрямовані на її відчуження та/або надання прав на неї іншим особам, у тому числі (але не виключно) шляхом проведення будь-яких аукціонів, торгів чи інших процедур.

Заборонити ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННЮ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАСТІ () вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки, площею 32,3484 гектарів (кадастровий номер :01:000:0958), спрямовані на її відчуження та/або надання прав на неї іншим особам, у тому числі (але не виключно) шляхом проведення будь-яких аукціонів, торгів чи інших процедур.

Копію ухвали направити ГОЛОВНОМУ УПРАВЛІННЮ ДЕРЖГЕОКАДАСТРУ У ХАРКІВСЬКИЙ ОБЛАСТІ та НОВОВОДОЛАЗЬКОМУ РАЙОННОМУ ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (МІСТО ХАРКІВ) для негайного виконання, а також адвокату ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та НОВОВОДОЛАЗЬКІЙ РАЙОННІЙ ДЕРЖАВНІЙ АДМІНІСТРАЦІЇ для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Нововодолазький районний суд протягом п`ятнадцяти днів з цього дня.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскільки ухвалу постановлено під час дії карантину, перебіг цих строків у повному обсязі починається у день, наступний за днем закінчення карантину.

Роз`яснити особам, які беруть участь у справі, що оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, що набрала законної сили, обов`язкова для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання ухвали є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Ухвалу постановлено шляхом прийняття, складено за допомогою комп`ютерного набору та підписано суддею у нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: С. В. Мащенко