Постанова

Іменем України

10 червня 2020 року

м. Київ

справа № 161/15018/16-ц

провадження № 61-9920св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньагрохолдинг»,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Литвинівська машино-технологічна станція»,

представник третьої особи - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Литвинівська машино-технологічна станція» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року у складі судді Кирилюк В. Ф. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 23 січня 2018 року у складі колегії суддів: Киці С. І., Данилюк В. А., Шевчук Л. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньагрохолдинг» (далі - ТОВ «Волиньагрохолдинг») про звернення стягнення та визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що 14 квітня 2014 року між нею та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладений договір № 2 про надання поворотної фінансової допомоги, згідно з умовами якого кошти надаються частинами в межах суми 6 500 000,00 грн шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства або перерахуванням на поточний рахунок. Станом на 12 жовтня 2015 року нею було внесено в касу підприємства 6 276 381,43 грн.

Відповідно до пункту 3.1 договору № 2 поворотна фінансова допомога підлягає поверненню 01 січня 2016 року.

Позивач зазначала що їй було повернуто лише 149 950,00 грн та станом на 01 січня 2016 року залишилась заборгованість в розмірі 6 126 431,43 грн.

04 січня 2016 року між нею та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладено додаткову угоду про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2, відповідно до умов якої первісне зобов`язання припиняється, а зміст та умови нового зобов`язання сторін викладені в договорі про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року. Згідно з цим договором поворотна фінансова допомога підлягає поверненню 27 жовтня 2016 року. Станом на 10 листопада 2016 року кошти відповідачем їй не повернуті.

На забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року між позивачем та ТОВ «Волиньагрохолдинг» 29 вересня 2016 року було укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Волиньагрохолдинг» передав в іпотеку майно: належний йому єдиний майновий комплекс ТОВ «Волиньагрохолдинг», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 2718 га, цільове призначення якої - обслуговування виробничо-складських приміщень, кадастровий номер: :01:001:6311.

30 вересня 2016 року між позивачем та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладено іпотечний договір, згідно з умовами якого відповідач передав в іпотеку належну йому земельну ділянку, площею 1, 5874 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - обслуговування виробничо-складських приміщень, кадастровий номер: :01:001:6312.

03 жовтня 2016 року між нею та відповідачем укладено договір застави, згідно з яким відповідач передав у заставу агрометр -62 (NAV-62G), бетонозмішувач, ваги, ваги 15 т, ваги автомобільні тензометричні, відеокамеру Tecsar AHDD-1M20F-eco, відеокамеру Tecsar AHDW - 1M-60V, відеореєстратор Tecsar Modermist, вологомір Аква, зернодробілку КДУ-2, зернопогрузчик ЗПС-100, зерносушилку СЗ-16 в комплекті з площад. обс. норії., компресор Союз-50, котел твердопаливний, культиватор ЛК-4, лінію технологічну для виготовлення кормів, мішалку магнітну, мотопомпу 6,5 HP GE, навігаційний прилад CLAAS GPS COPILOT S7, навігаційний прилад CLAAS, оприскувач ОПШ-3024 «ТЕТИС-24», паливно-роздаточну колонку, перфоратор BOSCH 22-250, підбирач соломи GLAAS ROLAND R 66, прикотуючий каток 6,3, рубильну машину типу RM 51,3, сівалку С3 - 5,4 А-06 мод. З/ТП зібр., термостат портативний, трансформатор зварювальний Патона СТШ - 400, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, агрометр А - 62, апарат зварювальний Форте, баню водяну, вологомір зерна, зварювальний напівавтомат ПДГ - 216, каршер АВД без підігріву, мотопомпу 6,5 HP GE загальною вартістю 902 265,12 грн.

Загальна вартість іпотечного та заставного майна становить 5 718 665,12 грн, що на 407 766,31 грн. менше загальної заборгованості відповідача за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року.

28 жовтня 2016 року позивачем направлена відповідачу вимога про усунення порушення та виконання обов`язку зі сплати заборгованості в розмірі 6 126 431,43 грн. Однак відповідач на вимогу не відреагував, на контакт з нею не виходить, документи, що стосуються предмета іпотеки, відмовляється надавати.

Посилаючись на умови пункти 2.7, 3.1 іпотечного договору та викладені обставини, позивач просила суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі під № 2258, а саме: нерухоме майно єдиний майновий комплекс ТОВ «Волиньагрохолдинг», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: А-1 будівлі карантинника загальною площею 1 683,9 кв. м; А-1 будівлі телятника № 4 загальною площею 1468,8 кв. м; А-1 будівлі корівника з молочним блоком загальною площею 646 кв. м; земельну ділянку площею 0,2718 га, кадастровий номер :01:001:6311, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 4 260 492,00 грн, шляхом визнання права власності на них за ОСОБА_1 ; звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі під № 2263, а саме: нерухоме майно земельну ділянку площею 1, 5874 га, кадастровий номер :01:001:6312, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 555 908,00 грн шляхом визнання права власності на неї за ОСОБА_1 ; звернути стягнення на предмет застави за договором застави від 03 жовтня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі під № 2291, а саме: рухоме майно агрометр -62 (NAV-62G), бетонозмішувач, ваги, ваги 15 т, ваги автомобільні тензометричні, відеокамеру Tecsar AHDD-1M20F-eco, відеокамеру Tecsar AHDW - 1M-60V, відеореєстратор Tecsar Modermist, вологомір Аква, зернодробілку КДУ-2, зернопогрузчик ЗПС-100, зерносушилку СЗ-16 в комплекті з площад. обс. норії., компресор Союз-50, котел твердопаливний, культиватор ЛК-4, лінію технологічну для виготовлення кормів, мішалку магнітну, мотопомпу 6,5 HP GE, навігаційний прилад CLAAS GPS COPILOT S7, навігаційний прилад CLAAS, оприскувач ОПШ-3024 «ТЕТИС-24», паливно-роздаточну колонку, перфоратор BOSCH 22-250, підбирач соломи GLAAS ROLAND R 66, прикотуючий каток 6,3, рубильну машину типу RM 51,3, сівалку С3 - 5,4 А-06 мод. З/ТП зібр., термостат портативний, трансформатор зварювальний Патона СТШ - 400, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, агрометр А - 62, апарат зварювальний Форте, баню водяну, вологомір зерна, зварювальний напівавтомат ПДГ - 216, каршер АВД без підігріву, мотопомпу 6,5 HP GEзагальною вартістю 902 265,12 грн шляхом визнання права власності на це майно за ОСОБА_1 та стягнути судові витрати у справі.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 жовтня 2017 року до участі у справі залучено ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція» як третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року позов задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 29 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі № 2258, а саме: єдиний майновий комплекс ТОВ «Волиньагрохолдинг», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який складається із: А-1 будівлі карантинника загальною площею 1683,9 кв. м; А-1 будівлі телятника № 4 загальною площею 1468,8 кв. м; А-1 будівлі корівника з молочним блоком загальною площею 646 кв. м; земельну ділянку площею 0,2718 га, кадастровий номер :01:001:6311, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 4 260 492,00 грн, шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 .

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі № 2263, а саме: земельну ділянку площею 1,5874 га, кадастровий номер :01:001:6312, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною вартістю 555 908,00 грн. шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 .

Звернуто стягнення на предмет застави за договором застави від 03 жовтня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Гловацькою А. В., зареєстрованим в реєстрі № 2291, а саме: агрометр -62 (NAV-62G), бетонозмішувач, ваги, ваги 15 т, ваги автомобільні тензометричні, відеокамеру Tecsar AHDD-1M20F-eco, відеокамеру Tecsar AHDW - 1M-60V, відеореєстратор Tecsar Modermist, вологомір Аква, зернодробілку КДУ-2, зернопогрузчик ЗПС-100, зерносушилку СЗ-16 в комплекті з площад. обс. норії., компресор Союз-50, котел твердопаливний, культиватор ЛК-4, лінію технологічну для виготовлення кормів, мішалку магнітну, мотопомпу 6,5 HP GE, навігаційний прилад CLAAS GPS COPILOT S7, навігаційний прилад CLAAS, оприскувач ОПШ-3024 «ТЕТИС-24», паливно-роздаточну колонку, перфоратор BOSCH 22-250, підбирач соломи GLAAS ROLAND R 66, прикотуючий каток 6,3, рубильну машину типу RM 51,3, сівалку С3 - 5,4 А-06 мод. З/ТП зібр., термостат портативний, трансформатор зварювальний Патона СТШ - 400, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, агрометр А - 62, апарат зварювальний Форте, баню водяну, вологомір зерна, зварювальний напівавтомат ПДГ - 216, каршер АВД без підігріву, мотопомпу 6,5 HP GE загальною вартістю 902 265,12 грн шляхом визнання права власності на дане майно за ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Волиньагрохолдинг» на користь ОСОБА_1 6 890,00 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що встановивши факт невиконання позичальником грошових зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги, слід захистити порушені права позикодавця щодо виконання позичальником забезпечених іпотекою та заставою грошових зобов`язань. ОСОБА_1 як заставодержатель має переважне перед іншими стягувачами право на задоволення своїх вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 23 січня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що при вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція» просить, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 02 березня 2018 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з суду першої інстанції.

У березні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що законодавством не передбачено такого способу захист права іпотекодержателя як визнання права власності на предмет іпотеки та застави шляхом визнання права власності за рішенням суду; ухвалені рішення судів першої та апеляційної інстанцій порушують права ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція» як кредитора відповідача за рішенням господарського суду, яке не виконане.

У квітні 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ОСОБА_1 просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

04 квітня 2018 року до суду надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому ТОВ «Волиньагрохолдинг» просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суд установив, що 14 квітня 2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладено договір № 2 про надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позикодавець ОСОБА_1 надає одержувачу ТОВ «Волиньагрохолдинг» поворотну фінансову допомогу частинами в межах суми 6 500 000,00 грн, шляхом внесення грошових коштів до каси підприємства або перерахуванням на поточний рахунок. Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню 01 січня 2016 року або за першою вимогою позикодавця.

Станом на 12 жовтня 2015 року ОСОБА_1 в касу боржника було внесено 6 276 381,43 грн, повернуто відповідачем 149 950,00 грн.

04 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладена додаткова угода про зміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням до договору про надання поворотної фінансової допомоги № 2.

Згідно з пунктом 2.3 додаткової угоди - первісне зобов`язання припиняється, а зміст та умови нового зобов`язання сторін викладені в договорі про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року поворотна фінансова допомога підлягає поверненню 27 жовтня 2016 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг» 29 вересня 2016 року укладено іпотечний договір, відповідно до умов якого відповідач ТОВ «Волиньагрохолдинг» передав в іпотеку майно: належний йому єдиний майновий комплекс ТОВ «Волиньагрохолдинг», що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0, 2718 га, цільове призначення якої - обслуговування виробничо-складських приміщень, кадастровий номер: :01:001:6311.

30 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладено іпотечний договір, згідно з умовами якого відповідач передав в іпотеку належну йому земельну ділянку, площею 1,5874 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - обслуговування виробничо-складських приміщень, кадастровий номер: :01:001:6312.

03 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг» укладено договір застави, згідно з яким відповідач передав у заставу агрометр -62 (NAV-62G), бетонозмішувач, ваги, ваги 15 т, ваги автомобільні тензометричні, відеокамеру Tecsar AHDD-1M20F-eco, відеокамеру Tecsar AHDW - 1M-60V, відеореєстратор Tecsar Modermist, вологомір Аква, зернодробілку КДУ-2, зернопогрузчик ЗПС-100, зерносушилку СЗ-16 в комплекті з площад. обс. норії., компресор Союз-50, котел твердопаливний, культиватор ЛК-4, лінію технологічну для виготовлення кормів, мішалку магнітну, мотопомпу 6,5 HP GE, навігаційний прилад CLAAS GPS COPILOT S7, навігаційний прилад CLAAS, оприскувач ОПШ-3024 «ТЕТИС-24», паливно-роздаточну колонку, перфоратор BOSCH 22-250, підбирач соломи GLAAS ROLAND R 66, прикотуючий каток 6,3, рубильну машину типу RM 51,3, сівалку С3 - 5,4 А-06 мод. З/ТП зібр., термостат портативний, трансформатор зварювальний Патона СТШ - 400, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, фуражир ФН - 1,4, агрометр А - 62, апарат зварювальний Форте, баню водяну, вологомір зерна, зварювальний напівавтомат ПДГ - 216, каршер АВД без підігріву, мотопомпу 6,5 HP GE загальною вартістю 902 265,12 грн.

Загальна вартість іпотечного та заставного майна становить 5 718 665,12 грн, що на 407 766,31 грн менше загальної заборгованості відповідача за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 04 січня 2016 року.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги утворилася заборгованість і 28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Волиньагрохолдинг» із вимогою про повернення боргу, який станом на момент пред`явлення вимоги становив 6 126 431,43 грн.

Відповідач не оспорює розмір заборгованості, встановлений судом.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 19 вересня 2016 року відкрито виконавче провадження № 52275414 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26 лютого 2016 року про примусове стягнення боргу з боржника ТОВ «Волиньагрохолдинг» на користь ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція», який разом із виконавчим збором в розмірі 1 094 908,96 грн становить 12 043 998,65 грн.

Постановою державного виконавця від 30 вересня 2016 року у цьому провадженні накладено арешт на нерухоме майно боржника, постановою від 07 жовтня 2016 року накладено арешт на все майно боржника.

ТОВ «Волиньагрохолдинг» було надано в заставу ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція» рухоме майно на загальну суму 8 110 000,00 грн, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна: записом від 25 вересня 2013 року № 2, від 14 жовтня 2013 року № 3, від 21 жовтня 2013 року № 4.

Згідно з іпотечним договором від 29 вересня 2016 року посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Главацькою А. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2258, заборона на відчуження майна була накладена 29 вересня 2016 року о 20:40 год. та 29 вересня 2016 року о 19:33 год.

Заборона на відчуження майна за іпотечним договором від 30 вересня 2016 року посвідченим приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Главацькою А. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 2263, була накладена 30 вересня 2016 року об 11:45 год.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І. М. від 30 вересня 2016 року арешт та оголошення заборони на відчуження майна був накладений лише 03 жовтня 2016 року об 11:14 год.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою і другою статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно встановили, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, і у ОСОБА_1 виникло право вимагати задоволення вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. Крім того, таке право набувається лише з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Законом України «Про іпотеку» передбачено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду), два позасудові: на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов іпотечних договорів, укладених між ОСОБА_1 та ТОВ «Волиньагрохолдинг», іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання (пункт 2.2 іпотечних договорів).

Згідно з пунктом 3.1 іпотечних договорів сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі, іпотекодержатель самостійно визначає один з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Законом України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу, встановленому статтею 38 Законом України «Про іпотеку».

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, поки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього ж Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто законом чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити і передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому необхідно врахувати, що стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не передбачає можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді.

Отже, законодавством передбачене право іпотекодавця оспорити в суді державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, набутого в позасудовому порядку.

Тобто для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

При цьому позивач має відповідно до статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можливість звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки в інший спосіб, ніж визнання права власності на нього.

Статтею 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання в порядку, встановленому цим Законом - визначено позасудовим способом звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

Отже, аналіз положень статті 20 Закону України «Про заставу», статей 24, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на нього за заставодержателем, оскільки такий спосіб захисту є позасудовим.

Зазначене вище узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, висловленим у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суди попередніх інстанцій вищевикладеного не врахували, неправильно застосували норми матеріального права та дійшли помилкового висновку про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки та застави шляхом визнання права власності за рішення суду, оскільки стаття 37 Закону України «Про іпотеку» та стаття 20 Закону України «Про заставу» не передбачають визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 412 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено неправильне застосування норм матеріального права, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпунктів «б» та «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, судові витрати, понесені ТОВ «Литвинівська машино-технологічна станція» у суді апеляційної інстанції у сумі 8 800,00 грн та у суді касаційної інстанції у сумі 16 000,00 грн, підлягають стягненню з позивача.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 412, 416 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги), Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Литвинівська машино-технологічна станція» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Волинської області від 23 січня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньагрохолдинг», за участю третьої особи - товариства з обмеженою відповідальністю «Литвинівська машино-технологічна станція», про звернення стягнення та визнання права власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Литвинівська машино-технологічна станція» відшкодування витрат зі сплати судового збору у сумі 24 800,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш С. Ю. Мартєв Є. В. Петров С. П. Штелик