Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 753/11096/15-ц

провадження № 61-7382св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Бі-Майно»,

треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба України, товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова Марина Євгенівна,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Майно» на постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року у складі колегії суддів: Поливач Л. Д., Мазурик О. Ф., Стрижеуса А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Майно» (далі - ТОВ «Бі-Майно»), треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба України, товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», (далі - ТОВ «Кей-Колект»), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М. Є., про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 16 травня 2008 року уклав з ПАТ «УкрСиббанк» кредитний договір № 0, на забезпечення виконання якого цього ж дня передав останньому в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

12 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» уклав з ТОВ «Кей-Колект» договір факторингу та договір про відступлення права вимоги, відповідно до яких банк відступив право вимоги за кредитним договором № 0 та договором іпотеки № 85507.

Згодом він дізнався, що право власності на іпотечне майно зареєстровано за ТОВ «Бі-Майно» на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «Бі-Майно».

Посилаючись на те, що перехід права власності на належне йому майно відбулося з порушенням вимог закону, позивач просив витребувати з незаконного володіння ТОВ «Бі-Майно» спірну квартиру та визнати за ним право власності на неї.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дарницького районного суду від 02 липня 2018 року у складі судді Леонтюк Л . К. в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення державного реєстратора Єгорової М. Є., яке на день розгляду даного спору ніким не оскаржене, судом не скасовано, є законним та таким, що прийнято у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року рішення Дарницького районного суду від 02 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Витребувано від ТОВ «Бі-Майно» на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов частково, суд апеляційної інстанції виходив із того, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2018 року визнано протиправним і скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М. Є., згідно з яким 17 квітня 2015 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру, належну на праві власності позивачу, за ТОВ «Кей-Колект».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ТОВ «Бі-Майно» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Бі-Майно» аргументована тим, що скасування рішенням суду державної реєстрації права власності на іпотечне майно за ТОВ «Кей-Колект» не є підставою для поновлення права власності за позивачем.

Апеляційний суд не врахував, що ТОВ «Бі-Майно» набуло право власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу і цей договір не визнавався недійсним.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Бі-Майно», треті особи: Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Державна реєстраційна служба України, ТОВ «Кей-Колект», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єгорова М. Є., про витребування майна із чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру.

Витребувано із Дарницького районного суду м. Києва справу № 753/11096/15-ц.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2020 року справу № 753/11096/15-ц призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Обставини справи

Суди встановили, що 16 травня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого позивач отримав кредитні кошти у сумі 85 000,00 доларів США зі сплатою 13,00 % річних та терміном повернення до 16 травня 2029 року.

Цього ж дня на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 уклали іпотечний договір, відповідно до умов якого позичальник передав в іпотеку кредитору належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Пунктом 5 договору іпотеки від 16 травня 2008 року № 85507 сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання одним з наступних способів: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку»; позасудове врегулювання може бути застосовано сторонами у будь - який момент звернення стягнення на предмет іпотеки, але в будь-якому разі лише до моменту набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з договорами факторингу № 1 та відступлення права вимоги за договорами іпотеки, укладеними 12 грудня 2011 року між «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект», право вимоги, у тому числі за кредитним договором № 0 та договором іпотеки № 85507, перейшло до ТОВ «Кей-Колект».

Згідно з витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_1 17 квітня 2015 року зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект» шляхом позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки. Реєстрація квартири здійснена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровою М. Є., про що внесено відповідний запис про право власності.

17 квітня 2015 року між ТОВ «Кей-Колект» та ТОВ «Бі-Майно» укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який посвідчено нотаріально, та право власності зареєстровано в Державному реєстрі прав власності.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що перехід права власності на належне йому майно відбувся поза його волею, всупереч вимогам закону.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги.

Мотивувальна частина

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норм права

Апеляційний суд, вирішуючи спір, зазначив, що ОСОБА_1 , вважаючи протиправним рішення приватного нотаріуса КМНО Єгорової М. Є. щодо відчуження (перереєстрації права власності в позасудовому порядку) належної йому на праві власності квартири, оскаржив таке рішення приватного нотаріуса у судовому порядку.

13 липня 2018 року Дарницьким районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М.Є., третя особа: ТОВ «Кей-Колект», про визнання протиправним та скасування рішення задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М.Є., згідно з яким 17 квітня 2015 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору іпотеки від 16 травня 2008 року № 85507.

Вказане рішення набрало законної сили 13 серпня 2018 року.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що місцевий суд, відмовляючи у позові, передчасно дійшов висновку щодо недоведеності та необґрунтованості позивачем заявлених вимог.

Проте з висновком апеляційного суду погодитись не можна.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції».

Апеляційний суд при скасуванні рішення суду першої інстанції та частковому задоволенні позовних вимог послався на неправомірність дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Єгорової М. Є. в частині перереєстрації права власності іпотечного майна за ТОВ «Кей-Колект», оскільки між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрСиббанк» не укладався окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя, тобто обставини, які виникли після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Однак такі обставини не існували на момент розгляду справи в суді першої інстанції, не впливали на оцінку законності чи обґрунтованості його рішення апеляційним судом, а тому не могли бути і підставою скасування судового рішення в апеляційному порядку.

При цьому, апеляційний суд не перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду, доводів та вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення постановлено без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити касаційну скаргу, постанову апеляційного суду скасувати з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Бі-Майно» задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 13 лютого 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат

Судді:Н. О. Антоненко

В. І. Журавель Є. В. Краснощоков
М. М. Русинчук