КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7120/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Пінкевич Н.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Оніщука М.І., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року,

встановив:

у листопаді 2019 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі Ѕ частини від усіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивача аліменти в розмірі ј частини його доходу.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона з 12 серпня 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі народився син ОСОБА_3 . Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 вересня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Позивач зазначала, що після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні, у зв`язку з чим просила стягнути на її користь аліменти на утримання дитини.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року позовні вимоги було задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дитину, та визначив розмір аліментів в сумі 1/3 частини від усіх доходів відповідача. Однак з таким висновком суду колегія суддів погодитись у повному обсязі не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2011 року по 19 вересня 2019 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає разом з матір`ю.

При зверненні до суду з апеляційною скаргою відповідач зазначав, що судом першої інстанції не було враховано те, що розмір аліментів на одну дитину має становити 1/4 частину від доходів платника аліментів, а не 1/3 частину, як було визначено судом.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В ст. 182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції відповідач пояснив, що він працює на посаді головного інспектора Департаменту Національної поліції України, а його заробітна плата в середньому становить 20 000 грн. щомісячно. Також відповідач пояснив, що позивач проживає разом з дитиною у квартирі, яка належить їй на праві власності, тоді як він власного житла не має, що також свідчить про відсутність необхідності стягувати аліменти на дитини в розмірі 1/3 частини від його доходів.

Доказів про те, яким є щомісячний розмір доходів позивача при зверненні до суду з позовом ОСОБА_1 не надано.

Положеннями ч. 2 ст. 182 ЦПК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти в розмірі ј частини від його доходів, що з урахуванням розміру його заробітної плати становитиме близько двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що є достатнім для гармонійного її розвитку.

Частиною 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Так, матеріали справи свідчать про те, що з вказаною позовною заявою ОСОБА_1 звернулась до суду 01 листопада 2019 року, а тому і аліменти з відповідача підлягають стягненню з 01 листопада 2019 року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до змісту ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було не в повному обсязі з`ясовано обставини справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - змінити, визначивши аліменти, які підлягають стягненню на користь позивача, в розмірі ј частини від доходів відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 лютого 2020 року змінити та визначити розмір аліментів - ј частину від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01 листопада 2019 року.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 15 червня 2020 року.

Головуючий

Судді