ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/851/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/550/20 Категорія: на ухвалу Русаков Г.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О. В., Василенко Л. І.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

представник позивача - адвокат Бовшик Микола Юрійович

відповідач - ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами»;

треті особи -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна;

особа, яка подає апеляційну скаргу - представник позивача - адвокат Бовшик Микола

Юрійович

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу справи на розгляд до іншого суду у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

19 березня 2020 року адвокат Бовшик Микола Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог адвокат Бовшик М. Ю., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 зазначає, що на початку жовтня 2019 року за місцем роботи позивача надійшла постанова старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицької Ярослави Анатоліївни ВП № 60145683 від 01 жовтня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Підставою стягнення грошових коштів став виконавчий напис № 9068, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 10 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп.

Посилаючись на викладенні обставини, вважаючи, що вказаний виконавчий напис вчинений з порушенням чинного законодавства, адвокат Бовшик М. Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9068, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 10.09. 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінансова управління активами» заборгованості в сумі 18 246 грн. 16 коп.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Постановляючи ухвалу про передачу справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки виконання виконавчого напису здійснюється старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) за адресою м. Вінниця, вул. Винниченка, 29, тому дана справа не підсудна Канівському міськрайонному суду Черкаської області.

Суд першої інстанції в ухвалі вказав, що в межах альтернативної підсудності позивач має право обирати між двома компетентними судами: за місцем знаходженням відповідача ( Ірпінський міський суд Київської області) та за місцем виконання виконавчого напису ( Вінницький міський суд Вінницької області). Суд дійшов висновку, оскільки представник стягувача звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за адресою: м. Вінниця, вул. Винниченка,29, тому дана справа підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про передачу справи на розгляд до іншого суду за підсудністю, представник ОСОБА_1 - адвокат Бовшик Микола Юрійович оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу через суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує, що при розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції не вірно визначив підсудність даної цивільної справи відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України , а саме: не вірно витлумачив зміст місця виконання виконавчого напису, вказавши, що у позивача є вибір між судами, на територіальній юрисдикції яких знаходяться відповідач чи державний виконавець.

Скаржник вважає помилковими висновки суду, оскільки таке визначення підсудності справи не відповідає вимогам ч. 12 ст. 28 ЦПК України, а тому дану справу належить розглядати за підсудністю у Канівському міськрайонному суді Черкаської області.

Також, на думку скаржника, судом першої інстанції не вірно трактовано норми Закону України « Про виконавче провадження», де визначено, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або на місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії, щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

До поданої позовної заяви додана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01. 10. 2019 року, ВП № НОМЕР_1 . Із вказаної постанови вбачається, що вона адресована підприємству, де працює ОСОБА_1 - ПАТ « Миронівська птахофабрика», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Степанці, вул. Слобода, 25.

Приймаючи до уваги, що виконавчі дії відносно ОСОБА_1 , проводяться у с. Степанці, Канівського району, Черкаської області, то позивач вправі скористатися закріпленим ст. 13 ЦПК України принципом пропорційності та звернутися із позовною заявою до того суду, на територіальній юрисдикції якого вчиняються виконавчі дії.

За вказаних обставин, на думку скаржника, суд першої інстанції не повністю дослідив надані докази, зокрема, не звернув уваги на постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01. 10. 2019 року, ВП № 560245683.

На переконання скаржника, позивачем визначена підсудність згідно ч. 12 ст. 28 ЦПК України, тому адвокат Бовшик М. Ю. вважає за доцільне розглядати дану цивільну справу за підсудністю у Канівському міськрайонному суді Черкаської області за місцем виконання виконавчого напису ( місцем проживання позивача - боржника).

З урахуванням вищевказаного, скаржник, представник ОСОБА_1 - адвокат Бовшик Микола Юрійович просить ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу справи на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю скасувати та направити дану справу на новий розгляд до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу учасниками справи не наданий.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В даній справі оскаржується ухвала про передачу справи на розгляд іншого суду , яка зазначена в пункті 9 частини першої статті 353 ЦПК України.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, оскарження процесуальної ухвали суду, які не вимагають проведення судового засідання з участю сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи згідно до вимог ЦПК України, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін, без повідомлення учасників справи та дату та час розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1,2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до положень ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції про направлення справи за підсудністю до іншого суду не відповідає вимогам закону, оскільки судом при її прийнятті порушено норми процесуального права.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку про її непідсудність даному суду, тому прийняв рішення про передачу справи за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області, пославшись, що представник стягувача ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» із заявою про відкриття виконавчого провадження звернулася до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за адресою: м. Вінниця, вул. Винниченка, 29, а тому дана цивільна справа не підсудна Канівському міськрайонному суду Черкаської області.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає висновки суду першої інстанції помилковими, такими , що не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства згідно ч.2 ст.15 ЦК України.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи, та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що передбачено в ч. 2 ст. 77 ЦПК України.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Статтею 55 Конституції України визначено право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ч. 2 ст. 27 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, згідно з правилами, які врегульовані ст.28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Саме позивач має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначено ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

У відповідності до ч.1 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вказано, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Як вбачається із матеріалів справи 19 березня 2020 року адвокат Бовшик Микола Юрійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ( а. с. 2 - 7).

10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. було вчинено виконавчий напис № 9068 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп. ( а. с. 12).

Із даних копії заяви про відкриття виконавчого провадження за підписом стягувача - директора ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» С. К. Велікданова, що міститься на а. с. 15, вбачається, що звертаючись із заявою стягувач зазначив місце фактичного проживання боржника - АДРЕСА_1 .

26.09.2019 року постановою старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицькою Ярославою Анатоліївною відкрито виконавче провадження по виконавчому напису № 9068, виданого 10.09. 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп. ( а. с. 10).

01.01.2019 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицькою Я. А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника , відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Пунктом 3 даної постанови зобов`язано підприємство здійснювати відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_1 . У даній постанові вказано, що боржник отримує дохід у ПАТ «Миронівська птахофабрика» за адресою 19 301, Черкаська область , Канівський район , с. Степанці вулиця Слобода, будинок 25 ( а. с. 10).

У поданій до суду першої інстанції позовній заяві зазначено адресу позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Отже, у даному випадку місцем виконання виконавчого листа є місце роботи боржника ОСОБА_1 , оскільки стягнення звернуто саме на доходи боржника, які він отримує за місцем роботи - ПАТ «Миронівська птахофабрика» за адресою 19 301, Черкаська область , Канівський район , с. Степанці вулиця Слобода, будинок 25.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, то позов був пред`явлений за правилами альтернативної підсудності, тобто за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса - місцем роботи боржника, як зазначено у постанові державного виконавця від 01.10. 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 за місцем його роботи, тому суд першої інстанції не мав підстав для направлення матеріалів позовної заяви на розгляд до іншого суду за таких обставин.

Посилання суду першої інстанції на те, що виконання виконавчого напису здійснюється старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) за адресою: м. Вінниця, вул. Винниченка,29, на обрання позивачем підсудності даної справи у альтернативному порядку не впливає, оскільки місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження державного виконавця, а місце роботи боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на вказані обставини, тому дійшов помилкового висновку, що місцем виконання виконавчого напису є м. Вінниця вул. Винниченка 29, тобто місцезнаходження державного виконавця, яким проводяться виконавчі дії щодо виконання виконавчого напису № 9068, виданого 10.09. 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп.

Таким чином, судом першої інстанції, всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» помилково ототожнені місце розташування (знаходження) державного виконавця та місце виконання виконавчого напису нотаріуса, тому суд першої інстанції безпідставно направив матеріали позовної заяви на розгляд до іншого суду.

На підставі викладеного, та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6) колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала від 23.03.2020 року про передачу справи на розгляд іншого суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, а саме : порушення норм процесуального права, на які суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Доводи апеляційної скарги адвоката Бовшика М. Ю. є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують висновки суду щодо помилковості передачі справи на розгляд Вінницькому міському суду Вінницької області, а тому вимоги апеляційної скарги представника позивача про скасування ухвали суду у зв`язку із порушенням вимог процесуального права підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича підлягає задоволенню, а ухвала Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу справи на розгляд до іншого суду за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасуванню у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права, а матеріали позовної заяви слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бовшика Миколи Юрійовича - задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу справи на розгляд до іншого суду за підсудністю - скасувати.

Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути до Канівського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною та оскарженню в касаційному порядку до суду касаційної інстанції не підлягає.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О. В. Карпенко

Л. І. Василенко