Справа № 661/3913/19
Провадження № 2-о/661/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Нова Каховка

Новокаховського міського суду Херсонської області

Суддя Ведяшкіна Ю.В.,

секретар судового засідання Бірючова О.В.

у цивільній справі №661/3913/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернувся до суду із зазначеною заявою та уточненнями до неї, в яких просив суд встановити факт його постійного проживання на території України до 24 серпня 1991 року включно, посилаючись на те, що він з 1991 року по 03 липня 1992 рік постійно проживав на території України, в серпні 2020 він з метою отримання паспорта громадянина України звернувся до Новокаховського сектору УДМС України в Херсонській області де йому було відмовлено, у зв`язку з наявністю розбіжностей в його паспорті громадянина СССР, відповідно до якого з 09 серпня 1991 року по 03 липня 1992 рік, він був зареєстрований на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , тоді як відповідно до довідки виданої Веселівською сільрадою на запит міграційної служби відомості щодо нього відсутні, тобто відсутні документальне підтвердження його проживання на території України до 24 серпня 1991 року та рекомендовано звернутись до суду.

В судове засідання заявник та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Управління державної міграційної служби України в Херсонській області в судовому засіданні заперечували проти встановлення такого факту, та згідно додаткових пояснень поданих до суду від 29 травня 2020 року, після перевірки факту реєстрації проживання заявника на території України, шляхом направлення запитів до Веселівської сільської ради Бериславського району. Згідно відповіді на який ОСОБА_1 дійсно проживав та був зареєстрований на території АДРЕСА_1 з 09 серпня 1991 року по 03 липня 1992 року, просили вирішення даної справу по суті покласти на розсуд суду.

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутність заявника його представника та представника заінтересованої особи на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Заслухавши думку позивача його представника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Так, з наданих суду документів вбачається, що батько заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , уродженець Донецької області, м. Краматорськ.

Відповідно до паспорту громадянина СССР, виданого 09 жовтня 1987 року відділом внутрішніх справ Прикубанського району м. Краснадар на ім`я ОСОБА_1 , він з 09 серпня 1991 року по 03 липня 1992 року був зареєстрований на території України, за адресою: АДРЕСА_1 , що також підтверджується довідкою №22-Вих/20 виданої 29 травня 2020 року в.о. старости Веселівського старостинського округу, та копією погосподарської книги.

14 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Генерального консула України в Ростові на Дону з заявою про перевірку його належності до громадянства України; з заявами про отримання громадянства України та паспорту громадянина України ОСОБА_1 до Новокаховського МВ УДМС України в Херсонській області не звертався.

Тобто, встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року, має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства. Іноземці із числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову від іноземного громадянства особи, яка отримала посвідку на тимчасове проживання на підставі частини два.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Так, аналізуючи норми чинного законодавства та дослідженні у справі докази, суд враховуючи що зазначений у заяві факт не оспорюється заінтересованою особою, вважає доведеним, факт постійного проживання заявника на території України до 24 серпня 1991 року, у зв`язку з чим заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293, 294, 315, 319, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління державної міграційної служби України в Херсонській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодар, Російської Федерації на території України до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складання безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дні вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено 29 травня 2020 року.

Суддя Ю. В. Ведяшкіна