Справа №487/2302/20
Провадження №2/487/1535/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Рурич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 12.10.2013 року між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1010. Від шлюбу мають дитину: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружні відносини не підтримують з жовтня 2019 року, з причин втрати взаєморозуміння, поваги, примирення та збереження сім`ї неможливе. Крім того у позові зазначила, що між нею та відповідачем досягнута згода щодо виховання, утримання та проживання доньки.

Ухвалою суду від 27.04.2020 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позов, в якому просив розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 не заперечує.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 12.10.2013 року сторони зареєстрували шлюб про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 1010.

Від шлюбу мають дитину: доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 1ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони з жовтня 2019 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть.

Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню.

Крім того згідно ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Отже суд приходить до переконання, що в частині позовної вимоги про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 2016 р.н. слід відмовити, оскільки позивач зазначила, що дитина проживає разом з нею, окремо від батька, але доказів того, що між батьками на теперішній час виник спір щодо місця проживання дитини, суду не надано.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 76, 89, 141, 263-265 ЦПК України , суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м.Миколаєва, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини - задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) і ОСОБА_2 , 12.10.2013 року у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1010 розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_3 її дошлюбне прізвище - ОСОБА_4 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина