Справа № 216/1624/20
Провадження 2/216/2609/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27 травня 2020 року

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сидорака В.В.,

за участю секретаря судового засідання Балі А.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом, -

Стислий виклад позиції позивача.

23 березня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом, посилаючись на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько дочки позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_5 . Спадкоємцями після його смерті є його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Інші спадкоємці першої черги за законом відсутні. Після смерті ОСОБА_5 залишилося спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 та частка у квартирі АДРЕСА_2 , яку було придбано померлим у шлюбі з ОСОБА_3 , при цьому право власності було зареєстровано на ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину на квартиру по АДРЕСА_3 було видано обом спадкоємцям, а постановою Третьої криворізької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири за адресою: АДРЕСА_4 було відмовлено, в зв`язку із тим, що відповідно до архівних даних БТІ вищевказана квартира зареєстрована на ім`я іншої особи, а саме ОСОБА_3 . В зв`язку з тим, що частка померлого ОСОБА_5 у спільному сумісному майні подружжя за життя виділена не була, для можливості успадкування її донькою позивачки належної їй частки від частки померлого, вона вимушена звернутися до суду. У шлюбі ОСОБА_3 та померлий ОСОБА_5 перебували в період з 17 липня 1992 року по 14 березня 2014 року. Шлюб між подружжям було розірвано на підставі рішення Центрально-Міського районного суду від 14.03.2014 року. При цьому в рішенні суду зазначено, що шлюбні відносини між сторонами були фактично припинені 08.03.2005 року, а квартира, частка якої є предметом позову, була придбана подружжям 09.10.2000 року, тобто у період сумісного проживання, при цьому титульним власником квартири є ОСОБА_3 , у період шлюбу та після його розірвання розподіл майна між подружжям не відбувався. Тому позивачка просить суд визначити частки у спільному сумісному майні подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 по 1/2 частки кожному; визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

24.03.2020 року - ухвала про відкриття провадження та про призначення підготовчого судового засідання.

04.05.2020 року - ухвала про витребування доказів по справі.

Позивачка в підготовче судове засіданні не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, кожен окремо, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

У зв`язку із здійсненням розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладання мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

За приписами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Центрально-Міським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, серія НОМЕР_1 , актовий запис 936, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина: квартира АДРЕСА_1 та квартира АДРЕСА_2 .

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 виділено по 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

Постановою державного нотаріуса Третьої Криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. № 1191/02-14 від 12.09.2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки - ОСОБА_2 , відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до архівних даних Бюро технічної інвентаризації м. Кривого Рогу, вищевказана квартира зареєстрована на ім`я іншої особи. (а.с. 11).

Відповідно довідки, виданої КП ДОР "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" № 177432 від 05.03.2002 року, згідно даних архівної справи станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 зареєстроване в КП ДОР "Криворізьке БТІ" в реєстровій книзі № 131П-120-120 на ім`я: ОСОБА_3 (російською мовою) на підставі договору купівлі - продажу нерухомого майна, зареєстрованого 09.10.2000 року на Криворізькій універсальній товарній біржі, реєстраційний номер 001/258-Н (а.с. 13).

Згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 березня 2014 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано. В рішенні суду зазначено, що сторони у шлюбі перебувають з 17 липня 1992 року. Шлюбні відносини фактично припинені у 2005 році. (а.с. 14).

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже дане майно (квартира АДРЕСА_2 ) є спільною сумісною власністю померлого ОСОБА_5 та відповідача ОСОБА_3 .

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити, якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Згідно з п. 224 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженою наказом міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. №20/5, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визнання) частки померлого у спільному майні.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи бути обмежений у його здійсненні.

Як передбачено ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

За вимогами ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах з позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі з частки спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 за ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по 1/2 частки, підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в п. 3, 4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який пережив, та батьки.

За п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Вирішуючи вимогу позивача про визначення частки померлого ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , суд враховує, що співвласниками даної квартири на час смерті ОСОБА_5 були ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , тобто кожному з них належала 1/2 частка вказаної квартири. При цьому суд враховує визнання відповідачами позову, а також ту обставину, що будь - яких інших домовленостей про розмір часток у праві на квартиру між співвласниками не було, жодних доказів щодо інших домовленостей суду не надано. Не визначення часток у праві спільної власності на наведену квартиру не дає можливості позивачу, яка діє в інтересах малолітньої дитини, реалізувати своє право власності та право на спадкування, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.182, 3 28, 355, 368, 370, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення часток у спільному сумісному майні подружжя та визнання права власності на 1/4 частку квартири в порядку спадкування за законом задоволити.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 , а саме:

- за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,- 1/2 частину квартири,

- за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , - 1/2 частину квартири.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Головуючий суддя В.В. Сидорак