Єдиний унікальний номер 235/4000/19
Номер провадження 22-ц/804/1254/20
Номер провадження 22-ц/804/1254/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» на рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 січня 2020 року (ухваленого під головуванням судді Назаренко Г.В. у м. Покровськ Донецької області, повний текст складено 03 лютого 2019 року) у цивільній справі №235/4000/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором застави, -

В С Т А Н О В И В:

11 червня 2019 року ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» (далі ПАТ «ВБР») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1KAPNAIG.81995.001 (далі кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «ВБР» надав відповідачу кредит в сумі 500 000 грн., а вона зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27 грудня 2019 року та сплатити проценти за його користування.

Згідно п.1.7 кредит надавався позичальнику на придбання авто BMW X6 2012 року випуску, сплату комісії за реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п.п.2.4 кредитного договору період сплати кредиту, комісії та процентів з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору. При несплаті кредиту, комісії та процентів у зазначений строк вони вважаються простроченими.

28 грудня 2012 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено договір застави автомобіль марки BMW X6 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

6 березня 2019 року між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» укладено договір № 14 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі звернення стягнення на предмет застави.

Станом на 01.06.2019 року утворилась заборгованість за кредитним договором в сумі 543015,07 грн., з яких: 325 169,63 грн. поточна заборгованість за кредитом, 184 845,44 грн. поточна заборгованість за відсотками по кредиту, 33 000 грн. прострочена заборгованість за комісією по кредиту, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь.

Заочним рішенням Красноармійського міськрайонного суду від15 липня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ«ГЛОБАЛ СПЛІТ» було стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 543015,07 грн., яке за заявою представника відповідача було скасовано і справу призначено до розгляду за правилами позовного провадження.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 22 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено у зв`язку із пропуском строку позовної давності.

В апеляційній скарзі ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути на їх користь із ОСОБА_1 суму кредитної заборгованості у розмірі 543 015,07 грн.

В обґрунтування посилається на незастосування судом першої інстанції норм матеріального права, які підлягали застосуванню та порушення норми процесуального права в частині прийняття доказів, які є недопустимими.

Вважає, що наявність невиконаного судового рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не свідчить про припинення зобов`язань та сплив строку позовної давності.

Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що строк позовної давності становить 10 років згідно п.8.6 кредитного договору. Відповідачем не доведено факту недійсності підпису від його імені в кредитному договорі.

На апеляційну скаргу надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем пропущено строк для звернення до суду із такими вимогами,оскільки відповідач в березні 2015 року отримала вимогу від ПАТ «ВБР» про дострокове повернення кредиту та сплату відсотків за його користування до 18 квітня 2015 року.

В судове засідання, проведене в режимі відеоконференції з Деснянським районним судом м. Києва та Полтавським районним судом міста Полтави з`явився представник ОСОБА_1 - адвокат Остапенко А.І. та представник товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» за дорученням - Зоря А.С. .

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1KAPNAIG.81995.001 (далі кредитний договір).

Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «ВБР» надав відповідачу кредит в сумі 500 000 грн. зі сплатою 15,50% річних на придбання авто BMW X6 2012 року випуску, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 27 грудня 2019 року та сплатити проценти за його користування.

Відповідно до п.п.2.4 кредитного договору встановлено період сплати кредиту, комісії та процентів з 1 по 10 число кожного місяця, починаючи з наступного місяця після дати підписання даного договору та складено графік щомісячного погашення кредиту.

28 грудня 2012 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 укладено договір застави відносно автомобіля марки BMW X6 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В березні 2015 року відповідач отримала вимогу ПАТ «ВБР» від 20.03.2015 року за № 5924, якою ПАТ «ВБР» змінив умови договору та вимагав дострокового повернення кредиту, сплати винагороди та відсотків за його користування та виконання інших зобов`язань, передбачених кредитним договором в строк до 18.04.2015 року.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зазначеної вимоги 16.06.15 року ПАТ «ВБР» звернувся до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 235/4538/15-ц), про що зазначив позивач в апеляційній скарзі. Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду від 26.11.2015 року позовну заяву було залишено без розгляду.

Згідно договору за № 146 від 6 березня 2019 року про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги між ПАТ «ВБР» та ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ», до ТОВ «ГЛОБАЛ СПЛІТ» перейшли права вимоги за кредитним договором, а також всі інші пов`язані з ним права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі звернення стягнення на предмет застави.

Згідно з наданою ТОВ«ГЛОБАЛ СПЛІТ» довідкою заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором за період з 01.06.2016 року по 01.06. 2019 року становить 543015,07 грн., яка складається з : заборгованість за кредитом 325169,63 грн., заборгованість по процентах 184845,44 грн., заборгованість за комісією 33000 грн..

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те,що пред`явивши 20.03.2015 року вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, ТОВ «ВБР» відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України змінило строк виконання основного зобов`язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами банку про повернення кредиту почався із закінченням строку, вказаного у вимозі, тобто з 18.04.2015 року.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та узгоджується з положеннями ст.ст.1050, 256 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 1054, 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

З урахуванням викладеного до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення чинного законодавства щодо позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Отже, враховуючи дійсний зміст наведених норм, суд може застосувати наслідки спливу позовної давності передбачені статтею 267 ЦК України та відмовити у позові з цих підстав, встановивши, що позивачем Банком строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

За змістом статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідачка під час розгляду справи в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву просила застосувати строк позовної давності (а.с.81,128).

Таким чином, Банк, на який покладено обов`язок доказування тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, в судовому засіданні не підтвердив належними та допустимими доказами обставини щодо звернення до суду в межах визначених законодавством строків чи поважності причин, через які цей строк пропущено, також Банком не надано доказів з приводу переривання строків давності.

Змінивши строк виконання основного зобов`язання до18.04.2015 року, кредитор повинен був пред`явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту, тобто до18.04.2018 року.

З позовними вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором позивач звернувся 11 червня 2019 року, що підтверджується реєстрацією в місцевому суді, тобто поза межами трьох річного строку від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску строку позовної давності.

Доводи про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що строк позовної давності ,визначений в договорі встановлено в 10 років,є безпідставними. Оскільки ПАТ «ВБР» змінив умови договору та вимагав дострокового повернення кредиту до 18.04.2015 року.

При вирішенні спору судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального права, які регулюють виниклі правовідносини.

Апеляційна скарга не містить доводів на спростування вказаних висновків суду, які є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином постановлене судом першої інстанції судове рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального та процесуального права при розгляді справи додержані. Підстав для скасування рішення суду першої інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарг і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на висновок про залишення апеляційних скарг без задоволення судові витрати, понесені ними у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідні сторони та не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст.368, 375, 382 ,384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЛОБАЛ СПЛІТ» залишити без задоволення.

Рішення Красноармійського міськрайонного суду від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 червня 2020 року.

Судді: