У Х В А Л А

Іменем України

04 червня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого - судді Таран Н.Г.

секретаря судового засідання - Раєвського П.А.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Міхо Кирила Вадимовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду,

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Міхо К.В. в порядку ст.ст. 471-473 ЦПК України звернувся до суду з клопотанням про визнання на території України рішення від 23.10.2009 року суду першої інстанції №2 Вільєни країни Іспанія про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та затвердження угоди про врегулювання від 21.07.2009 року. Клопотання мотивував тим, що рішенням від 23.10.2009 року суду першої інстанції № 2 Вільєни (Іспанія) у справі № 000830/2008 було задоволено позов ОСОБА_2 про розлучення. Судом було постановлено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , крім того було затверджено угоду про врегулювання від 21.07.2009 року, наданою сторонами. Як зазначено у рішенні суду, вказана постанова суду є чинною, та проти неї не може бути надане будь-яке оскарження згідно зі змісту п. 2 розділу 777 процедурного закону. 05.11.2009 року було винесено виправлення до тексту вказаного вище рішення, але саме рішення змінено не було.

З тексту рішення суду від 23.10.2009 року вбачається, що воно не потребує в подальшому вчинення примусових дій в Україні, тобто не потребує примусового виконання, проте його визнання необхідно для внесення відміток до паспорту та відповідного актового запису про шлюб. Такий порядок передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність заявни ка. Вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлялась належним чином.

Суд, розглянувши подані документи, вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду підлягає до задоволення з наступних підстав.

Загальний процесуальний порядок визнання та приведення до виконання рішень іноземних судів, що підлягають примусовому виконанню в Україні врегульовано Законом України «Про міжнародне приватне право» та главою 2 розділу 1Х Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Згідно з ч.1ст. 462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч. 2 ст.462 ЦПК України вважається, що принцип взаємності існує, якщо тільки не доведено інше. Таким чином, принцип взаємності означає, що рішення суду певної держави повинно визнаватись та виконуватись в України, якщо тільки не має доказів того, що рішення українських судів не визнаються і не можуть бути виконані на території такої держави.

Частиною 1 статті 471 ЦПК України передбачено, рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» рішення про розірвання шлюбу є таким, яке не потребує виконання.

Оскільки між Україною та Іспанією не укладено договору про правову допомогу, то рішення суду Іспанії визнається в Україні за принципом взаємності і відсутність двостороннього Договору із Іспанією не може бути підставою для невизнання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону «Про міжнародне приватне право» якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Таким чином, до даних правовідносин застосовується принцип взаємності для визнання рішення суду Іспанії в Україні.

Статтею 258 ЦПК України передбачено, що судові рішення викладаються у таких формах: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Судом встановлено, що 06.06.1998 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, про що зроблено відповідний актовий запис за №422.

Відповідно до угоди від 21.07.2009 року, укладеною між сторонами останні вирішили звернутись до суду з проханням про розірвання шлюбу в зв`язку з розлученням за спільним бажанням та укладення угоди про врегулювання розлучення для її затвердження в суді. В той час сторони проживали в Іспанії.

Рішенням від 23.10.2009 року суду першої інстанції № 2 Вільєни (Іспанія) у справі № 000830/2008 було задоволено позов ОСОБА_2 про розлучення. Судом було постановлено рішення про розірвання вказаного вище шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , крім того було затверджено угоду про врегулювання від 21.07.2009 року, наданою сторонами. Як зазначено у рішенні суду, вказана постанова суду є чинною, та проти неї не може бути надане будь-яке оскарження згідно зі змісту п. 2 розділу 777 процедурного закону. 05.11.2009 року було винесено виправлення до тексту вказаного вище рішення, але саме рішення змінено не було.

З тексту рішення суду від 23.10.2009 року вбачається, що воно не потребує в подальшому вчинення примусових дій в Україні, тобто не потребує примусового виконання, проте його визнання необхідно для внесення відміток до паспорту та відповідного актового запису про шлюб. Такий порядок передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 року.

Судом встановлено, що на момент розгляду клопотання рішення не виконувалось на території Королівства Іспанії та є невиконаним на території України.

Згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Отже, підстав для відмови в задоволенні вказаного клопотання не встановлено, а тому суд вважає, що клопотання про визнання рішення іноземного суду про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.11, 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.471-473 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Міхо Кирила Вадимовича, заінтересована особа: ОСОБА_2 , про визнання рішення іноземного суду - задовольнити.

Визнати на території України рішення від 23 жовтня 2009 року суду першої інстанції № 2 Вільєни країни Іспанія про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та затвердження угоди про врегулювання від 21.07.2009 року, який був зареєстрований між сторонами 06.06.1998 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис №422.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Київського апеляційного суду.

Суддя: Н.Г. Таран