Справа № 192/646/20
Провадження № 2-н/192/16/20
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

15 червня 2020 року суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Щербина Н.О., ознайомившись в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області із заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

09 червня 2020 року до суду надійшла інформація про місце проживання (перебування) боржника.

Пунктами 4, 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено вимоги, за якими може бути видано судовий наказ. Так, судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; або заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

У заяві про видачу судового наказу заявниця просить видати судовий наказ про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, що не відповідає п. п. 4,5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Положеннями вищезазначеної норми процесуального права передбачено видачу судового наказу про стягнення аліментів на двох дітей в розмірі однієї треті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину,якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявниця у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких підстав, оскільки заявницею заявлено вимогу, яка не передбачена п. 4 ч.1 ст.161 ЦПК України, тому у видачу судового наказу про стягнення аліментів слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

Роз`яснити заявниці, що вона має право повторно звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н. О. Щербина