КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/5100/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року м. Київ

Справа № 755/11400/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика», яка подана представником Архіповим Олександром Юрійовичем, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року, постановлену у складі судді Гончарука В.П.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пост Преміум», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними та витребування майна,

встановив:

У липні 2019 року позивач ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсними укладені між ТОВ «Пост Преміум» та ОСОБА_1 договори купівлі-продажу квартири від 28.04.2016 року, 25.05.2016 року, 22.04.2016 року, 14.07.2016 року, 20.05.2016 року, 08.04.2016 року, 12.04.2016 року, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Кирилюком Д.В. та зареєстровані в реєстрі за АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_9, АДРЕСА_13, АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17;

- витребувати від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгово-логістичний комплекс» «Артика» нерухоме майно, а саме : квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

В судовому засіданні суду першої інстанції представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження по справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України мотивуючи тим, що Дніпровським районним судом м. Києва з даних підстав та предмету позову було ухвалено рішення від 11 грудня 2018 року за позовом ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, відповідно до якого в задоволені позову позивачу ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» було відмовлено. При цьому зазначив, що позивач зловживає своїми процесуальними правами, а також вказав, що обставини, які були викладені в запереченнях на апеляційну скаргу позивача, не є новою підставою для подання аналогічного позову, наполягаючи на тому, що не вважається зміною підстава позову доповнення його новими обставинами при збережені в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року провадження у даній справі закрито.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» - Архіпов О.Ю. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказує, що закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України можливе лише за умови, коли рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів. При цьому, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. (Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 у справі №640/7778/18).

Стверджує, що визнати позови у справі №755/10602/17 та у даній справі тотожними в достатній для застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України мірі неможливо, адже якщо склад учасників та одна із заявлених в межах даної справи вимог (про недійсність договорів) і збігаються, то такі чинники як: предмет, в частині іншої вимоги (про витребування майна); підстави позову (щодо обох вимог) та мотиви звернення з ними до суду є абсолютно різними.

Саме по собі мотивування судових рішень у справі №755/10602/17 підтверджує наведені обставини, адже містить дослідження лише питання законності оскаржуваних правочинів з підстав їх вчинення за наявності арештів на предмети відчуження, і цитування в описовій частині викладених позивачем в позові обставин спірних правовідносин жодним чином не спростовує наведеного, однак, може свідчити про нерозуміння судом першої інстанції того, що саме являють собою підстави позову, а що є просто описання правовідносин сторін, з яких виник переданий на розгляд суду спір.

Вважає, що висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у даній справі №755/11400/19 суперечить п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, адже відсутні докази тотожності підстав звернення з позов у даній справі та справі №755/10602/17, а більш того, предмету в частині вимоги про витребування майна.

В судовому засіданні представник позивача Архіпов О.Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Відповідачі судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку, про причини своєї неявки суд не повідомили, а тому колегія суддів вважала можливим розглянути справу за їх відсутності відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку представник позивача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у липні 2019 року позивач ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» звернувся до суду з позовом до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 , в якому просить:

- визнати недійсними укладені між ТОВ «Пост Преміум» та ОСОБА_1 договори купівлі-продажу квартир від 28.04.2016 року, 25.05.2016 року, 22.04.2016 року, 14.07.2016 року, 20.05.2016 року, 08.04.2016 року, 12.04.2016 року, посвідчені приватним нотаріусом КМНО Кирилюком Д.В. та зареєстровані в реєстрі за АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_9, АДРЕСА_13, АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17;

- витребувати від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгово-логістичний комплекс» «Артика» нерухоме майно, а саме : квартири АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

Закриваючи провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд першої інстанції, посилаючись на текст позовної заяви та рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року по справі № 755/10602/17 за позовом ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними, дійшов висновку, що обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, вже були досліджені судом. Вказане рішення відповідно до вимог ст. 384 ЦПК України набрало законної сили.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала справа № 755/10602/17 за позовом ТОВ «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 про визнання договорів недійсними.

Зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року вбачається, що позивач свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що за рішенням власників TOB «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» від 27 липня 2016 року було припинено повноваження директора товариства ОСОБА_3 та звільнено його з посади, обрано на посаду директора товариства ОСОБА_4 В подальшому, власниками (учасниками) TOB «Торгово-логістичний комплекс «Арктика» було зобов`язано директора товариства ОСОБА_4 провести інвентаризацію всіх активів та зобов`язань TOB «Торгово-логістичний комплекс «Арктика». В ході проведення перевірки, було встановлено, що на початку 2012 року TOB ТЛК «Арктика» згідно договорів №234/F-B-2, №235/F-B-2, № 236 /F-B-2, № 237 /F-B-2, № 238 /F-B-2, № 239 /F-B-2, № 240 /F-B-2, № 241 /F-B-2, № 242 /F-B-2, № 243 /F-B-2, № 244 /F-B-2, № 245 /F-B-2, № 246 /F-B-2, № 247 /F-B-2, № 248 /F-B-2, № 249 /F-B-2, №250/F-B-2 від 28 березня 2012 року набуло прав інвестора, предметами яких були набуття інвестором прав власності на новозбудовані квартири та нежилі приміщення в будинку АДРЕСА_18 . Внаслідок невиконання умов відповідних інвестиційних договорів наприкінці 2013 та початку 2014 року TOB ТЛК «Арктика» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовами про визнання права власності на об`єкти інвестицій, зокрема: квартири АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 . За вказаними позовами Господарським судом було порушено провадження. В рамках розгляду вказаних справ судом в порядку забезпечення позову був накладений арешт на відповідні об`єкти нерухомого майна.

На початку 2016 року директор ТОВ ТЛК «Арктика» Скорик В.М., без попереднього узгодження з власниками товариства, звернувся до Господарського суду міста Києва з заявами про відмову від таких позовів та скасування накладених арештів, чим фактично без будь-яких правових підстав відмовився від майнових прав товариства на об`єкти нерухомого майна, ринкова вартість яких становить близько 1,5 мільйонів доларів США. Після зняття арешту право власності на відповідні об`єкти нерухомості набув ОСОБА_1 , який був заступником ОСОБА_3 , на підставі укладених з ТОВ «Пост Преміум» договорів купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2016 року, 25 травня 2016 року, 22 квітня 2016 року, 14 липня 2016 року, 20 травня 2016 року, 08 квітня 2016 року, 12 квітня 2016 року.

Наведені обставини, на думку представника позивача, свідчать про наявність змови колишнього керівництва TOB ТЛК «Арктика» ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . У зв`язку з чим ТОВ ТЛК «Арктика» завдано збитків у розмірі фактичних витрат на набуття відповідних прав та вартості вказаного нерухомого майна. 28 листопада 2013 року на підставі заяви директора TOB ТЛК «Арктика» розпочате кримінальне провадження № 0001229 щодо шахрайського заволодіння квартирами, зокрема: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 .

Враховуючи викладене позивач ТОВ ТЛК «Арктика» просив визнати недійсними укладені між ТОВ «Пост Преміум» та ОСОБА_1 договори купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2016 року, 25 травня 2016 року, 22 квітня 2016 року, 14 липня 2016 року, 20 травня 2016 року, 08 квітня 2016 року, 12 квітня 2016 року, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д.В. та зареєстровані в реєстрі за АДРЕСА_10, АДРЕСА_11, АДРЕСА_12, АДРЕСА_9, АДРЕСА_13, АДРЕСА_14, АДРЕСА_15, АДРЕСА_16, АДРЕСА_17.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року у задоволені вказаного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ ТЛК «Арктика» залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами;

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що набрало законної сили рішення, ухвалене з приводу спору, який є тотожним позову, що розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач TOB ТЛК «Арктика» 16.07.2019 року звернувся до суду з цим позовом, в якому, крім вимог про визнання договорів недійсними, заявив також позовні вимоги про витребування від ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торгово-логістичний комплекс» «Артика» спірного нерухомого майна, посилаючись на інші обставини та норми закону, в той час як у справі № 755/10602/17 вказані позовні вимоги позивачем не ставилась.

Отже, предмет та підстави позову у цивільній справі № 755/10602/17 та у цій справі № 755/11400/19 не є однаковими, тому висновок суду першої інстанції про закриття провадження у справі є помилковим, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - постановлена з порушенням норм процесуального права.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постановою Верховного Суду від 19 лютого 2020 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 419 ЦПК України, з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Отже, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 грудня 2018 року про відмову у задоволенні позову ТОВ ТЛК «Арктика» до ТОВ «Пост Преміум», ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів втратило законну силу з моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції в порядку ч. 2 ст. 419 ЦПК України, а справу направлено на новий розгляд до цього ж суду першої інстанції.

Таким чином, на даний період часу відсутнє рішення суду, яким вирішено спір у справі № 755/10602/17 між ТОВ ТЛК «Арктика» до ТОВ «Пост Преміум» та ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів, а тому висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для закриття провадження у даній справі за п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України в частині вимог про визнання договорів недійсними колегія суддів вважає передчасним.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-379, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгово-логістичний комплекс «Арктика»,яка подана представником Архіповим Олександром Юрійовичем, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 січня 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 червня 2020 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.