25.05.2020 933/891/19
25 травня 2020 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Корнєєвої В.В.
при секретарі Харьковій Л.М.
позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в режимі відеоконференції з Олександрівським районним судом Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину,-
Розпорядженням голови Олександрівського районного суду Донецької області від 15.11.2019 року дану справу було передано на розгляд до Добропільського міськрайонного суду Донецької області.
Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С. від 17 грудня 2019 року провадження у справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду.Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату Добропільського міськрайонного суду Донецької області Ципляк Л.В. від 05.02.2020 року було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями через перебування судді Мацишин Л.С. у відпустці у зв`язку із вагітністю та пологами з 03.02.2020 року до 12.04.2020 року. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.02.2020 року справу № 933/891/19 06.02.2020 року було передано на розгляд судді Корнєєвій В.В.
Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 12 лютого 2020 року вказану цивільну справу було прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження із проведенням підготовчого судового засідання по справі. Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В строк, встановлений судом, відповідачем було подано до суду відзив на позовну заяву.Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Корнєєвої В.В. від 27 лютого 2020 року підготовче провадження у справі було закрито та призначено до судового розгляду по суті.
Позивач в судових засіданнях позовні вимоги підтримала та зазначила, що з відповідача на її користь рішенням суду були стягнуті аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 . Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач ніколи не надавав. У 2018 році син вступив до вищого медичного навчального закладу, у зв`язку з чим вона вимушена була понести додаткові витрати на забезпечення сина належними засобами для навчання, половину яких просить стягнути з відповідача на її користь, оскільки батьки дитини згідно вимог законодавства повинні брати спільну участь у вихованні та забезпеченні дитини. Позивач також суду повідомила про те, що не обговорювала та не погоджувала із відповідачем проведення витрат на придбання ноутбуку, літератури, проживання дитини в гуртожитку, оскільки відповідач із нею та сином не спілкується, і окрім сплати аліментів будь-якої допомоги ніколи не надавав.
Третя особа в судових засіданнях позовні вимоги підтримував в повному обсязі, просив їх задовольнити, зазначивши, що протягом тривалого часу він не підтримує зі своїм батьком жодних відносин через те, що останній майже не надавав йому ніякої матеріальної допомоги, окрім сплати аліментів за рішенням суду. Всі витрати, пов`язані із його навчанням в медичному універсітеті несе лише його мати. Також ОСОБА_3 суду повідомив, що коли він заселявся в гуртожиток, в наданій в користування кімнаті були наявні ліжка із матрацами, але вони із матір`ю вирішили придбати йому новий матрац для поліпшення умов проживання. Будь-яких медичних показань щодо придбання для сну спеціального матрацу він не має. В судове засідання 25 травня 2020 року ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву з проханням провести розгляд справи без його участі.
Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач та відповідач по справ, про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.12.2001 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 50 від 11 грудня 2001 року (а.с. 18).
Шлюб між батьками ОСОБА_3 було розірвано 09 листопада 2004 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 09 листопада 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької області, відповідний актовий запис № 55 від 09 листопада 2004 року (а.с. 22), а також копія рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 28 вересня 2004 року (а.с. 23).
Відповідно до копії рішення Олександрівського районного суду Донецької області від 06 липня 2004 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше за неоподатковуваний мінімум доходів громадян, встановлений законодавством України, починаючи з 29 червня 2004 року і до повноліття дитини (а.с. 24). На виконання вказаного рішення судом було видано виконавчий лист, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 25-26).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 2 курсу 2019/20 навчального року 2-го медичного факультету та навчається на денній формі навчання за держзамовленням за спеціальністю «222- медицина (магістр)», термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2024 року, що підтверджується довідкою № 2520, виданою 06.09.2019 року Запорізьким державним медичним університетом (а.с. 20).Згідно довідки про доходи № 717 від 06.09.2019 року, виданої Запорізьким державним медичним університетом, ОСОБА_3 стипендії у вказаному закладі не отримує (а.с. 21).
Відповідно до копії договору № 156 найму ліжко-місця у гуртожитку АДРЕСА_1 Запорізького державного медичного університету та надання побутових послуг, укладеного 26 серпня 2018 року між навчальним закладом та ОСОБА_3 , останньому було надано у користування ліжко-місце у кімнаті АДРЕСА_3 (а.с. 34)., в зв`язку із чим було проведено оплату проживання у гуртожитку в сумі 6240,00 грн., про що свідчить копія квитанції № 19083963 від 26.08.2018 року (а.с. 33). Вказані витрати підтверджуються також копією квитанції на оплату проживання (а.с. 36,37), копією ордеру на жилу площу в гуртожитку (а.с. 39), Аналогічні витрати були понесені позивачем і в 2019 році, про що свідчить копія договору № 739 найму ліжко-місця у гуртожитку АДРЕСА_1 Запорізького державного медичного університету та надання побутових послуг, укладеного 01 вересня 2019 року між навчальним закладом та ОСОБА_3 , та копії документів, підтверджуючих оплату за проживання в гуртожитку (а.с. 44, 40, 41, 43).
Також позивачем на підтвердження факту понесення додаткових витрат було надано до суду копії видаткових накладних та квитанцій на їх оплату, які підтверджують факт придбання додаткової навчальної літератури в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Всеукраїнське спеціалізоване видавництво «Медицина» (а.с. 53-57). Загальна вартість придбаних підручників згідно квитанцій про їх оплату склала 755,00 грн., а також вартість їх доставки в розмірі 84,00 грн. (а.с. 58).
Окрім того, в матеріалах справи містяться копія накладної на придбання матрацу вартістю 700,00 грн. (а.с. 66-67).
Суд не може погодитись із доводом відповідача про те, що додані до позову квитанції містять дані ОСОБА_3 не можуть бути підтвердженням витрат, понесених позивачем. Суд вважає, що витрати, пов`язані із навчанням ОСОБА_3 в Запорізькому державному медичному університеті були понесені саме позивачем, оскільки неповнолітній ОСОБА_3 не працює, стипендію не отримує, іншого джерела доходу не має., та в судовому засіданні повідомив, що лише мати надає йому матеріальну допомогу в зв"язку із його навчанням в університеті.
Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно.
Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів. Чинним законодавством не передбачена можливість повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.
Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.Таким чином, законодавець пов`язує факт виникнення додаткових витрат з особливими обставинами, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо. Факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений.
Таким чином, позивачем надано докази щодо необхідності додаткових витрат на дитину, а саме для здобуття ним професійної освіти та забезпеченням належних умов навчання.
Зазначений висновок суду ґрунтується на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів,у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Під час судового розгляду судом досліджувався матеріальний стан відповідача. Так, відповідачем ОСОБА_2 на підтвердження свого матеріального стану було надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, згідно яких останній працює в ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» та отримує заробітну плату, сукупний розмір заробітної плати за період з 01.01.2018 року по 30.06. 2019 року склав 179328,74 грн. (а.с. 109). В той же час, будь-яких відомостей про свій стан здоров`я, сімейного та матеріального стану, будь-яких зобов`язань іншого характеру, які не дозволяють йому брати участь у додаткових витратах, пов`язаних із навчанням сина в заявленому розмірі, відповідач суду не наддав. Суд приходить до висновку про те, що відповідач може приймати участь в оплаті додаткових витрат, пов`язаних із навчанням сина ОСОБА_3 , які понесла позивач за період з 26.08.2018 року до 28.11.2019 року, 1/2 частину яких просить стягнути з відповідача.
Визнаючи додаткові витрати позивача такими, що пов`язані із навчанням сина ОСОБА_3 , суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача частини вартості матрацу такими, що задоволенню не підлягають, так як зазначена витрата не була пов`язана із необхідністю придбання нового матрацу через медичні показання, а були викликана тим, що позивачу та її сину не сподобався матрац, наданий адміністрацією гуртожитку навчального закладу і вони вирішили придбати новий матраці, що підтвердив ОСОБА_3 в судовому засіданні.Також ОСОБА_3 повідомив, що жодних медичних протипоказань, які б заважали йому користуватися наданим гуртожитком матрацом, він не має.
Щодо позовної вимоги про визначення способу виконання рішення суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне:
Згідно з положеннями статті 129 Конституції України однією з основних засад здійснення судочинства є обов`язковість судового рішення.Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалю рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Суд вважає, що визначення саме такого способу стягнення додаткових витрат на дитину, як утримання 20% із заробітної плати, є передчасним, оскільки може позбавити відповідача можливості добровільно в повному обсязі одночасно відшкодувати стягнуті судом витрати позивачу.
Окрім того, частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", із визначенням порядку та способу виконання рішення суду.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що зазначена позовна вимога також не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду із позовом у жовтні 2019 року, таким чином, ставка судового збору на момент звернення до суду складала 768,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги було задоволено частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 748,38 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 748,38 грн.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до Донецького апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 25 травня 2020 року, повний текст рішення виготовлено 04 червня 2020 року.

Сторони по справі:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ;

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_6 , місце реєстрації:

АДРЕСА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5