Справа № 452/4028/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"10" квітня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 13 грудня 2019 року пред`явив до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області позов про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 1, 2474 га, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 024399, виданого Самбірською РДА 24 березня 2002 року, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У обгрунутування свого позову ОСОБА_1 посилався на те, що після смерті її матері на майно, яке належало їй на праві власності відкрилася спадщина, а саме на земельну ділянку площею 1,2474 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого вона прийняла проте не оформила своїх спадкових прав.

Він, позивач, будучи спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину і нотаріус прийняв його заяву та роз`яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки є те, що державний акт виданий після смерті спадкодавця.

Його, позивача, батько ОСОБА_3 працював у колгоспі в с. Чайковичі, де набув право на земельну частку (пай) і за життя він отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) старого зразка та звернувся до Самбірської районної державної адміністрації із заявою про виділення йому земельної частки в натурі, проте, через тривалість виготовлення Державного акта, такий був виданий після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входили земельні дялнки площею 1,2474 га і на день його смерті з ним проживала його дружина ОСОБА_2 , а тому фактично вступила у володіння та управління спадковим майном і відповідно до ст. 549 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) вважалася такою, що прийняла спадщину.

Він, ОСОБА_1 , будучи спадкоємцем за законом після смерті матері має право на набуття у власність майна, на яке мала право спадкодавець, а саме на вказані земельні ділянки.

Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 3 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 30 березня 2020 року.

На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 10 квітня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області подала заяву про розгляд справи за відсутності її представника та визнання позову.

Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із свідоцтва про смерть видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Чайковичі Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_3 ( а. с. 6).

Згідно ст. ст. 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента України від 8.08.1995 року N720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акта.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає у члена господарства з моменту виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом.

Згідно п. 17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу X "Перехідні положення" ЗК).

Із рішення Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області від 12 лютого 1997 року «Про затвердження середньої земельної частки та списку громадян, які мають право на одержання середньої земельної частки» видно, що затверджено список громадян, які мають право на одержання середньої земельної частки по с. Чайковичі і згідно доданих списків ОСОБА_3 , 1935 року народження, мав право на земельну частку розміром 0,30 га ( а. с. 13, 14).

Із Державного акта на право приватної власності на землю видно, що на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 18 березня 2002 року № 124 ОСОБА_3 24 березня 2002 року, тобто вже після його смерті, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,2474 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Чайковицької сільської ради та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства ( а. с. 9).

Отже, до складу спадщини, яка відкрилася унаслідок смерті ОСОБА_3 , належало право на земельну ділянку, на яку державний акт виданий вже після його смерті.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, і тому до даних правовідносин застосовуються положення ЦК Української РСР.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті

спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Отже, 05.05.1998 унаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із свідоцтва про шлюб видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 16 липня 1959 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а. с. 8).

Із довідки, виданої Чайковицьким старостинським округом Самбірського району Львівської області 18 листопада 2019 року № 741 убачається, що місце проживання ОСОБА_3 , 1934 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 і разом із ним проживала його дружина ОСОБА_2 ( а. с. 11).

Тобто, ОСОБА_2 проживаючи разом із ОСОБА_3 на день його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Із свідоцтва про смерть відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чайковичі Самбірського району Львівської області померла ОСОБА_2 (а. с. 5).

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1218 цього Кодексу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка, однак не оформила своїх спадкових прав.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають, зокрема, діти спадкодавця.

Із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ( а. с. 7).

За правилами ст. 1268 цього Кодексу спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за законом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з посиланням на те, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Державний акт на право приватної власності на землю виданий 24 березня 2002 року вже після його смерті, спадкоємцем якого була його дружина ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав ( а. с. 10).

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права на спадкове майно за законом, а саме права власності на земельні ділянки загальною площею 1,2474, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельні ділянки загальною площею 1,2474, які призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та особистого селянського господарства, які розташовані на території с. Чайковичі Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 024399, виданого Самбірською районною державною адміністрацією 24 березня 2002 року, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області, м. Рудки, пл. Відродження, 1, Самбірського району Львівської області, .

Суддя