Номер провадження 22-ц/804/2011/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 234/13834/19

Номер провадження 22-ц/804/2011/20

10 червня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

головуючого-судді Гапонова А.В.

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши у судовому засіданні без повідомлення учасників справи в м. Бахмут цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2020 року, що складено суддею Марченко Л.М. в м. Краматорську в приміщенні Краматорського міського суду Донецької області та ухвалено 31 березня 2020 року в 13 годин 16 хвилин, -

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

09 серпня 2019 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшов вказаний позов, в якому зазначено, що 30.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір без номеру. Відповідно до якого відповідачем було отримано кредит у розмірі 15 000 гривень. Відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, в результаті чого за ним утворилась заборгованість за кредитом у період з 30.07.2010 року по 01.10.2017 року на загальну суму 125 070 гривень 82 копійки, яку позивач просив стягнути на свою користь з відповідача разом зі сплаченими судовими витратами.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Підставами для відмови у задоволенні позовних вимог стало застосування судом першої інстанції строків позовної давності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

05 травня 2020 року не погодившись із вказаним рішенням представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та винесення нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що позивач звернувся до суду з позовом 09.08.2019 року. Останній добровільний платіж був здійснений відповідачем 28.10.2014 року. Але банком для відповідача було випущено нову картку строк дії якої встановлено до 12/2017. Таким чином, звертаючись до суду у 2019 року банком не було пропущено строк позовної давності. Для правового обґрунтування зазначених доводів апелянт послався на висновки, викладені у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 та позицію Верховного Суду, що викладена у постанові по справі № 591/8058/15-ц від 01.03.2018 року.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від відповідача відзив на апеляційну скаргу (в порядку ст.360 ЦПК України) не надходив.

Сторони належним чином повідомлені, що справа буде розглядатись без їх повідомлення (а.с.103,105-106).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 125 070 гривень 82 копійки, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

30.07.2010 року між АТ КБ «ПриватБанк», укладено кредитний договір з ОСОБА_1 , згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 15000, 00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач будучі ознайомлений про правила користування кредитом та відповідальності, яка наступає за порушення умов договору, належним чином їх не виконував, допустив порушення зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим станом на 15.07.2019 року виникла заборгованість в розмірі 555917,52 грн., яка складається з наступного: заборгованості за тілом кредиту: 13552,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 537915,69 грн., заборгованість за пенею та комісією 4449, 77 грн. Однак позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, що становить 125070,82 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 13552,06 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом з 30.07.2010 року по 01.10.2017 року 111518,76 грн.

Відповідно до розрахунку доданого позивачем до позову, вбачається, що останній платіж відповідачем був здійснений 28.10.2014 року. Платіж у сумі 1100,00 грн., який був здійснений 05.09.2017 року відбувався автоматично, для списання заборгованості для погашення кредиту. Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 20.09.2019 року наданої відповідачем до суду, вбачається, що зазначені кошти були списані автоматично та повернулися на картковий рахунок відповідача в той самий день.

Самостійне списання позивачем з рахунку відповідача грошових коштів з метою погашення заборгованості за кредитним договором не є дією відповідача, що свідчить про визнання ним свого боргу, і не може бути підставою для перебігу позовної давності. В суд позивач звернувся 09.08.2019 року, а останній добровільний платіж відповідачем був здійснений 28.10.2014 року.

У своєму відзиві на позовну заяву (а.с.84-86) відповідач просив застосувати строк позовної давності, і саме з цих підстав відмовити у задоволенні позову.

Посилаючись на приписи ч.1 ст.530, ст.256, ч.1 ст.261, ст.257, ст.253, ч.1 ст.264, ст.266 ЦК України судом першої інстанції було встановлено, що позивач звернувся до суду з пропуском строку позовної давності, і саме з цієї підстави відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до графіку, що містить розрахунок заборгованості (а.с.5-8) останній платіж відповідачем по кредиту здійснений 28.10.2014 року (що встановлено судовим рішенням та не оспорюється сторонами).

Наступний платіж за графіком повинен був бути 30.11.2014 року, тому саме з цієї дати є порушення грошового зобов`язання та починається перебіг позовної давності.

У постанові Верховного Суду по справі № 591/8058/15-ц від 01.03.2018 року (на яку посилається представник позивача) зазначено, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінчення строку дії договору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14.

Але застосувати вказану позицію у даній справі не можливо з наступних підстав:

По-перше: відповідно до анкети-заяви, що підписав відповідач (а.с.9), зазначено про приєднання до Правил надання банківських послуг.

Відповідно до Правил надання банківських послуг (а.с.12-35) у п.1.1.7.12. зазначено, що договір діє 12 місяців з моменту його підпису. Якщо протягом цього строку жодна зі Сторін не проінформує іншу Сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонговується на цей же строк.

Тобто в Умовах, які є невід`ємною частиною Договору не встановлено кінцевий строк повного погашення кредиту, а це означає, що вказана правова позиція до вказаного договору не застосовується.

По-друге: відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Таким чином, стягнути неустойку (зокрема, пеню незалежно від періоду її нарахування) можно лише в межах спеціальної позовної давності, яка згідно з частиною першою статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, установленими статтями 253-255 цього Кодексу, від дня порушення грошового зобов`язання. Вказана правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц.

Таким чином, день від якого слід рахувати строк позовної давності (день порушення грошового зобов`язання) це 30.11.2014 року. А враховуючи, що позивач звернувся з позовом до суду 09.08.2019 року, тобто майже через п`ять років, судом першої інстанції правомірно застосовані наслідки спливу позовної давності (за заявою відповідача) та відмовлено у задоволенні позовних вимог.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 31 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова