Справа № 303/7866/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Готри Т.Ю., Собослоя Г.Г.

з участю секретаря судового засідання: Балаж Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, ухваленого 28 січня 2020 року головуючим суддею Курах Л.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання членом сім`ї наймача та зобов`язання надати дозвіл на переукладення договору найму житла, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати її членом сім`ї наймача ОСОБА_2 за раніше укладеним договором найму житлового приміщення від 10 лютого 1978 року та зобов`язати виконавчий комітет Мукчівської міської ради надати дозвіл на переукладення договору найму житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач являється онучкою ОСОБА_2 , який проживав за вищевказаною адресою і 27.11.1977 року отримав дозвіл на переукладення договору найму на квартиру АДРЕСА_2 , а 10.02.1978 року уклав договір найму. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер і після його смерті у вказаній квартирі залишилася проживати його донька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та онучка, позивач по справі, ОСОБА_1 . За життя, мати позивача не зареєструвала її за адресою місця проживання, а при зверненні позивача 07.06.2018 року до Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про реєстрацію м`ясця проживання їй було відмовлено, оскільки договір найму укладався з ОСОБА_2 і після смерті останнього ні з ким не переукладався, а документи які б підтверджували проживання позивача у вищевказаній квартирі та реєстрацію відсутні. З огляду на те, що позивач проживає у спірній квартирі, користується всіма правами та несе усі обов`язки, що випливають з договору найму і є членом сім`ї наймача, вважає що є достатньо підстав для визнання її членом сім`ї наймача та надання дозволу на переукладення договору найму.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.01.2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. В обґрунтування скарги посилається на те, що вона з народження проживає у спірній квартирі і докази цього нею були надані. Суд встановив наявність між нею та ОСОБА_2 родинного зв`язку однак з незрозумілих причини відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено, що ОСОБА_2 , являвся батьком ОСОБА_3 (а.с.15), яка в свою чергу являлася матір`ю ОСОБА_1 (а.с.8).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було надано дозвіл на переукладення договору найму на квартиру АДРЕСА_2 , а 10.02.1978 року ним було укладено договір найму (а.с.11, 12-13).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.14), а мати позивачки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18).

Як вбачається з відповіді Виконавчого комітету Мукачівської міської ради Закарпатської області № 99-18/4692 від 13.07.2018 року, позивачу було відмовлено в наданні дозволу на переукладення договору житлового найму квартири АДРЕСА_2 , через відсутність доказів проживання та реєстрації за вказаною адресою (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його недоведеності.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частинами першою, другою статті 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору.

До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до статті 65 ЖК УРСР, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

У відповідності до приписів ст. 106 ЖК УРСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

З аналізу даних норм слідує, що питання про визнання членом сім`ї померлого наймача та переукладення договору найму вправі ставити лише та особа, яка проживала з наймачем на момент його смерті. Інші особи, в тому числі й близькі родичі наймача, які стали проживати у спірній квартирі після його смерті, не вправі ставити таких вимог.

В даному випадку наймач ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а позивачка ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто після його смерті, а тому, апріорі не могла проживати з наймачем на момент його смерті. Отже, відсутні правові підстави для визнання її членом сім`ї померлого ОСОБА_2 .

З приводу посилання позивачки на те, що її мати ОСОБА_3 проживала у цій квартирі з своїм батьком, то слід зазначити, що згідно копії паспорту ОСОБА_3 така була зареєстрована у спірній квартирі лише 16.03.1981 року , тобто, також вже після смерті наймача ОСОБА_2 . Доказів проживання матері позивачки у спірній квартирі станом на 17.12.1980 року (на той час мати позивачки вже була повнолітня) матеріали справи не містять. Отже, відсутні підстави для визнання матері позивачки членом сім`ї наймача.

Відтак суд вірно відмовив у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Та обставина, що позивачка є внучкою наймача та проживала у спірній квартирі з дня свого народження, сама по собі не може бути підставою для задоволення позову, оскільки не можна стверджувати, що її вселення у квартиру відбулося у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, перевіривши дану апеляційну скаргу в межах її доводів, апеляційний суд вважає, що така, відповідно до ст. 375 ЦПК України, підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 28 січня 2020 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 05 червня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: