Постанова

Іменем України

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 2-882/11-ц

провадження № 61-35836св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю., Петрова Є. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року у складі суддів: Савуляка Р. В., Крайник Н. П., Мельничук О. Я.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_3 ,

відповідачі: товариство з обмеженою відповідальністю «Омега», виконавчий комітет Дрогобицької міської ради Львівської області

треті особи: Дрогобицьке державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Дрогобич,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» (далі - ТОВ «Омега»), виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та визнання права власності на нього.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 28 квітня 2009 року ТОВ «Омега» передано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв. м для обслуговування на території паркування автомобілів, які знаходяться у АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці побудовано нерухоме майно, а саме - дві споруди, кожна з яких площею 5 кв. м для обслуговування автостоянки, збудовані на бетонному фундаменті та позначені в технічному паспорті літерами В1 та Б1. Дані споруди зводилися переважно його силами і за його рахунок. Із ТОВ «Омега» у нього була домовленість про використання цих споруд для власних потреб. На даний час ТОВ «Омега» обмежило його у доступі в збудовані приміщення, після їх спорудження йому відмовлено у видачі ключів.

З урахуванням зазначених обставин позивач просив: зобов`язати ТОВ «Омега» усунути перешкоди в користуванні нерухомим майном та зобов`язати ТОВ «Омега» надати йому ключі від споруд літер В1 та Б1.

У березні 2011 року ТОВ «Омега» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3 , виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, третя особа - Дрогобицьке державне комунальне міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у м. Дрогобич, про усунення перешкод у користуванні нежитловими спорудами та визнання права власності на самочинно збудоване майно.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідно до договору оренди землі від 28 квітня 2009 року ТОВ «Омега» передано у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв. м, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Дрогобицької міської ради дозволено ТОВ «Омега» облаштовувати дві споруди для обслуговуючого персоналу на орендованій земельній ділянці.Відповідно до проектної пропозиції встановлення споруд зазначеними літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 погоджено в КП «Дрогобичводоканал» та в Дрогобицькому районі електричних мереж. У подальшому на орендованій земельній ділянці площею ТОВ «Омега» на фундаменті самовільно побудовано нерухоме майно, а саме- дві споруди, кожна з яких площею 5 кв. м. Самочинне будівництво здійснене без порушення будівельних норм і правил та відповідає вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки, не порушує права інших осіб. ОСОБА_3 не є тією особою, яка має право доступу до спірних нежитлових приміщень, оскільки будь-яких письмових договорів із ним про це не укладалось.З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог позивач за зустрічним позовом просив: зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ТОВ «Омега» у користуванні нежитловими спорудами, зазначеними в технічному паспорті літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 , шляхом зняття навісних замків та будь-яким способом в майбутньому; визнати за ТОВ «Омега» право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, а саме - на дві нежитлові споруди, кожна з яких площею 5 кв. м, збудовані на фундаменті, які в технічному паспорті позначені літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ТОВ «Омега» задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди в користуванні нерухомим майном, а саме: нежитловими приміщеннями, зазначеними в технічному паспорті літерами А1 і Б1 по АДРЕСА_1 . Визнано за ТзОВ «Омега» м. Дрогобич, вул. Лемківська право власності на самочинно збудоване нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 5 кв. м.кожне, зазначені в технічному паспорті літерами А1 і Б1, розташовані по АДРЕСА_1 .

15 серпня 2011 року у даній справі було ухвалено додаткове рішення, яким доповнено рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року. Приміщенням, зазначеним в технічному паспорті під літерами А1 та Б1 , розташованим по АДРЕСА_1 , присвоєно поштові адреси 18 Г та 18 Д.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Матеріалами справи встановлено, що згідно договору оренди від 28 квітня 2009 року ТОВ «Омега» передало у строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 600 кв. м для обслуговування території паркування автомобілів, яка знаходиться у АДРЕСА_1 . На вказаній земельній ділянці товариством побудовано два нежитлових приміщення, на бетонному фундаменті, кожне з яких площею 5 кв. м для обслуговування автостоянки, які в технічному паспорті на вказані споруди зазначені літерами А1 та Б1 по АДРЕСА_1 . Дозвіл на це був наданий виконкомом Дрогобицької міської ради саме ТОВ «Омега», а не ОСОБА_3 . Сам по собі факт часткового вкладання останнім грошей в будівництво не тягне за собою визнання права власності на нього, як і права користування також без укладення відповідного договору. Адже подібні відносини чітко врегульовано статтею 875 ЦК України, згідно якої за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно статті 875 ЦК України, власником об`єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. ТОВ «Омега» збудовано нові будівлі та споруди на земельній ділянці, яка відведена саме для обслуговування території паркування автомобілів, знаходиться у АДРЕСА_1 , тому з врахуванням напрямку діяльності товариства, а також наміру використовувати дану земельну ділянку для обслуговування території паркування автомобілів, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , товариством не змінено цільового призначення земельної ділянки. Більше того, ним отримано дозвіл власника земельної ділянки на її забудову. Крім цього, будівництво будівель та споруд проводилась на основі робочого проекту, розробленого відповідною проектною організацією. Таке будівництво проведено з дотриманням всіх будівельних норм та правил, а також з дотриманням законодавчих актів з пожежної безпеки та санітарному законодавству. Таким чином, самовільне будівництво не суперечить суспільним інтересам та не порушує прав інших осіб, відтак вимога ТОВ «Омега`що визнання за товариством права власності на об`єкти будівництва підлягає задоволенню.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року апеляційну скаргу обслуговуючого кооперативу «Сонячний промінь» задоволено. Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Омега» скасовано. У задоволенні зустрічного позову відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що згідно рішення виконкому Дрогобицької міської ради № 376 від 22 жовтня 2010 року погоджено ТОВ «Омега» місце розташування малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності - споруди з легких конструкцій для обслуговування персоналу автопарковки на орендованій земельній ділянці. Всупереч зазначеному рішенню виконкому Дрогобицької міської ради № 376 від 22 жовтня 2010 року ТОВ «Омега» на вказаній земельній ділянці без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, та належно затверджених проектів, без відома та згоди територіальної громади м. Дрогобича в особі Дрогобицької міської ради побудовано два нежитлових приміщення на бетонному фундаменті, кожне з яких площею 5 кв. м, для обслуговування автостоянки, які в технічному паспорті на вказані споруди зазначені літерами А1 та БІ по АДРЕСА_1 . У подальшому ТОВ «Омега» не вживало заходів про передачу частини земельної ділянки у власність або користування під уже збудоване нерухоме майно відповідно до його цільового призначення, не зверталося до компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право, та, емітуючи наявність спору між ними з однієї сторони та ОСОБА_3 і Дрогобицькою міською радою з іншої, звернулося з позовом до суду про визнання права власності на самочинно збудоване майно. Про надуманість позову ОСОБА_3 свідчать матеріали справи, у яких не міститься даних про те, що ОСОБА_3 користувався орендованою земельною ділянкою, здійснив будівництво нежитлових споруд та чинить перешкоди орендарю (ТОВ «Омега») у користуванні земельною ділянкою. В суді першої інстанції представник виконкому Дрогобицької міської ради заперечував як проти позову ОСОБА_3 , так і проти позову ТОВ «Омега», обґрунтовуючи свої заперечення тим, що згідно договору оренди землі, укладеного між Дрогобицькою міською радою та ТОВ «Омега» 28 квітня 2009 року, земельна ділянка передавалася в оренду для обслуговування території паркування автомобілів, а не для будь-якого будівництва. Представник відповідача вбачав наявність порушень статті 18 Закону України «Про основи містобудування» та статті 24 Закону України «Про планування і забудову території», а саме: відсутність дозволів на будівельні роботи нежитлових споруд, порушення порядку прийняття об`єкта в експлуатацію, встановленогоу Кабінетом Міністрів України.Таким чином, правових підстав для задоволення зустрічного позову ТОВ «Омега» у суду першої інстанції не було. На момент укладення ОК «Сонячний промінь» договору оренди земельної ділянки та суборенди (вересень-жовтень 2013 року) земельна ділянка, що прилягала до їхньої (на даний момент дві спірні ділянки АДРЕСА_1 ), площею 600 кв. м належала на праві власності Дрогобицькій міській раді і мала цільове призначення - обслуговування території паркування автомобілів.Внаслідок визнання за ТОВ «Омега» права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке у подальшому було відчужене, змінено цільове призначення земельної ділянки на землі для обслуговування будівель торгівлі. При цьому зміна цільового призначення земельної ділянки з автостоянки на землі комерційного призначення для ОК «Сонячний промінь» як користувачів сусідньої земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти права власності - незавершене будівництво та згідно проектної документації здійснюється будівництво критого ринку, є очевидним порушенням їх прав та інтересів. Незважаючи на те, що на момент постановлення оскаржуваного рішення (станом на 12 травня 2011 року) ОК «Сонячний промінь» не був зареєстрований, наслідки даного рішення порушують його права та інтереси на даний час. Оскільки за загальним правилом особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває права власності на нього, строк позовної давності у даному випадку не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув, після закінчення чи початку будівництва. З цих підстав апеляційна скарга ОК «Сонячний промінь» підлягає до задоволення, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Омега» скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні зустрічного позову.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи касаційної скарги ТОВ «Омега»

У касаційній скарзі ТОВ «Омега» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішенням суду першої інстанції права ОК «Сонячний промінь» не порушуються, оскільки на момент ухвалення цього рішення ОК «Сонячний промінь» не існувало як юридичної особи. Крім того, земельні ділянки не є суміжними. Поновивши строк на апеляційне оскарження судового рішення через сім років після його ухвалення, апеляційний суд порушив принцип правової визначеності. Оскаржуваною постановою апеляційного суду порушені права інших осіб, які придбали нерухомість у ТОВ «Омега».

(2) Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 .

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною постановою апеляційного суду порушені її права як набувача нерухомості у ТОВ «Омега». Апеляційний суд не вказав, яким чином рішення суду першої інстанції порушує права ОК «Сонячний промінь». Рішенням суду першої інстанції права ОК «Сонячний промінь» не порушуються, оскільки на момент ухвалення цього рішення ОК «Сонячний промінь» не існувало як юридичної особи. Крім того, земельні ділянки не є суміжними. Поновивши строк на апеляційне оскарження судового рішення через сім років після його ухвалення, апеляційний суд порушив принцип правової визначеності.

(3) Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною постановою апеляційного суду порушені її права як набувача нерухомості у ТОВ «Омега». Апеляційний суд не вказав, яким чином рішення суду першої інстанції порушує права ОК «Сонячний промінь». Рішенням суду першої інстанції права ОК «Сонячний промінь» не порушуються, оскільки на момент ухвалення цього рішення ОК «Сонячний промінь» не існувало як юридичної особи. Крім того, земельні ділянки не є суміжними. Поновивши строк на апеляційне оскарження судового рішення через сім років після його ухвалення, апеляційний суд порушив принцип правової визначеності.

(4) Позиція ОК «Сонячний промінь»

У відзивах на касаційну скаргу ОК «Сонячний промінь» зазначає, що спірне приміщення в експлуатацію не приймалося і суд першої інстанції взяв на себе повноваження державних органів, які відповідають за введення в екплуатацію новостворених об`єктів. Основними вимогами касаційних скарг є намір заявників зберегти незаконно набуте право власності на земельні ділянки. Поділ цієї землі на чотири земельні ділянки відбувся у межах апеляційного розгляду справи. Ринки та прилеглі до них території належать до числа найбільш відвідуваних масових суспільних будівель повсякденного користування і їх функціональне призначення пов`язане з великими вантажними потоками, а тому забезпечення інженерно-транспортного сполучення, місць паркування транспорту, наявність шляхів евакуації людей, техніки та майна у випадку виникнення непередбачуваних ситуацій є необхідністю. Саме з метою належного та безпечного використання об`єктів ОК «Сонячний промінь» ініційовано позов до Дрогобицької міської ради та набувача майна ТОВ «Омега».

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року, відкрито касаційне провадження у справі та витребувано із Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу.

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ «Омега».

Ухвалою Верховного Суду від 05 липня 2018 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року, відкрито касаційне провадження за її касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року цивільну справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами у складі колегії з п`яти суддів.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

08 лютого 2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX (далі - Закон від 15 січня 2020 року № 460-IX).

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положеньЗакону від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню.

Фактичні обставини, встановлені судами

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року у цій справі в апеляційному порядку оскаржив ОК «Сонячний промінь». Апеляційну скаргу подано 24 листопада 2017 року.

В апеляційній скарзі заявник посилався на те, що оскаржуваним рішенням суду порушуються права ОК «Сонячний промінь» як сусідніх землекористувачів, внаслідок чого виникають перешкоди у користуванні земельною ділянкою та обслуговування нежитлових приміщень, що знаходяться на них. Містобудівними умовами і обмеженнями, наданими Головним управлінням архітектури Дрогобицької міської ради, не було передбачено місць парковки та заїзду транспортних засобів на територію критого ринку, проектними рішеннями передбачено використання спірних земельних ділянок для паркування транспортних засобів працівників критого ринку та його відвідувачів. Крім того, ОК «Сонячний промінь» відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки, пов`язаної з тривалим перебуванням значної кількості людей на обмеженій території, тому за правилами пожежної безпеки повинно бути облаштовано мінімум два в`їзди-виїзди, які проходять через спірні земельні ділянки.

За договором купівлі-продажу від 21 лютого 2014 року ТОВ «Омега» відчужило ОСОБА_4 нежитлові приміщення загальною площею 5 кв. м кожне, зазначені в технічному паспорті літерами А1 і Б1, розташовані по АДРЕСА_1 .

В подальшому 14 січня 2016 року між Дрогобицькою міською радою та ОСОБА_4 укладено два договори оренди землі, з яких останній передано в оренду дві земельні ділянки комерційного призначення площею 72 кв. м для обслуговуванняя нежитлових приміщень.

Рішенням Дрогобицької міської ради Х скликання № 290 від 07 червня 2016 року передано у власність ОСОБА_4 орендовані земельні ділянки несільськогосподарського призначення, а саме: земельну ділянку 18д (кадастровий номер :01:015:0055) загальною площею 72 кв. м та земельну ділянку 18г (кадастровий номер :01:015:0054), загальною площею 72 кв. м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, для обслуговування нежитлових приміщень.

ОК «Сонячний промінь» зазначав, що внаслідок визнання за ТОВ «Омега» права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яке у подальшому було відчужене, змінено цільове призначення земельної ділянки на землі для обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до рішення Дрогобицької міської ради від 27 вересня 2013 року № 1107, договору суборенди від 24 жовтня 2013 року ОК «Сонячний промінь» передано земельну ділянку несільськогосподарського призначення загальною площею 10 073 кв. м, що розташована на АДРЕСА_1 , для будівництва критого ринку.

28 січня 2014 року ОК «Сонячний промінь» отримав містобудівні умови і обмеження для забудови зазначеної земельної ділянки.

01 липня 2014 року ДАБК України надано дозвіл на виконання робіт четвертої категорії складності ОК «Сонячний промінь» як замовнику будівництва.

В апеляційній скарзі ОК «Сонячний промінь» також вказував, що на момент укладення договору оренди земельної ділянки ОК «Сонячний промінь» суміжна земельна ділянка, що прилягала до їхньої, площею 600 кв. м належала на праві власності міській раді і мала цільове призначення - обслуговування території паркування автомобілів. За договором оренди від 28 квітня 2009 року (між Дрогобицькою міською радою та ТОВ «Омега») земельна ділянка мала відповідне цільове призначення із прямою забороною будівництва на ній.

За змістом частини третьої статті 2 ЦПК України 2004 року провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що на момент звернення 20 листопада 2017 року ОК «Сонячний промінь» із апеляційною скаргою та відкриття апеляційного провадження діяв ЦПК України 2004 року, правильність вирішення питання щодо прийняття цієї апеляційної скарги та поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції колегія суддів перевіряє за положеннями ЦПК України 2004 року.

Конституцією України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частини перша та друга статті 55 Конституції України). Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Реалізація права особи на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів особи. За правовим висновком, сформульованим Конституційним Судом України, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003). Отже, право на апеляційне оскарження судових рішень у контексті положень частин першої, другої статті 55, пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є складовою права кожної особи на звернення до суду.

Згідно статті 292 ЦПК України 2004 року сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

На стадії апеляційного провадження, при вирішенні питання про прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участь у справі і вважає, що ухваленим судовим рішенням порушено її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіряє, чи дійсно мало місце порушення прав та обов`язків такої особи, виходячи з оскаржуваного рішення, та в залежності від встановленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Таким чином, права та/чи обов`язки особи мають існувати на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду та в цьому рішенні має вирішуватися питання щодо них.

Відповідно до положень статті 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із частиною четвертою статті 87 ЦК України юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Дійшовши висновку про те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року вирішено питання про права та обов`язки ОК «Сонячний промінь», апеляційний суд не звернув уваги на те, що ОК «Сонячний промінь» як юридичну особу зареєстровано 03 липня 2013 року, тобто на момент ухвалення рішення судом першої інстанції ОК «Сонячний промінь»не володів цивільною правоздатністю.

Крім того, право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

Настання таких несприятливих наслідків ОК «Сонячний промінь» мотивував тим, що містобудівними умовами і обмеженнями, наданими Головним управлінням архітектури Дрогобицької міської ради, не було передбачено місць парковки та заїзду транспортних засобів на територію критого ринку, проектними рішеннями передбачено використання спірних земельних ділянок для паркування транспортних засобів працівників критого ринку та його відвідувачів. Крім того, ОК «Сонячний промінь» відноситься до об`єктів підвищеної небезпеки, пов`язаної з тривалим перебуванням значної кількості людей на обмеженій території, тому за правилами пожежної безпеки повинно бути облаштовано мінімум два в`їзди-виїзди, які проходять серед спільні земельні ділянки.

При цьому апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою ОК «Сонячний промінь», дійшов висновку про те, що зміна цільового призначення земельної ділянки з автостоянки на землі комерційного призначення для ОК «Сонячний промінь» як користувача сусідньої земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти права власності - незавершене будівництво та згідно проектної документації здійснюється будівництво критого ринку, є очевидним порушенням прав та інтересів ОК «Сонячний промінь».

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим (стаття 213 ЦПК України 2004 року).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01 липня 2003 року).

Разом з тим, пославшись на те, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року вирішено питання про права та обов`язки ОК «Сонячний промінь», апеляційний суд не обґрунтував, в чому полягає очевидність порушення прав та інтересів ОК «Сонячний промінь» оскаржуваним рішенням суду першої інстанції.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України» ) і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між тим, заперечення ТОВ «Омега» про те, що між земельною ділянкою ТОВ «Омега» та ОК «Сонячний промінь» не існує спільної межі, апеляційний суд не оцінив та надану на підтвердження таких доводів довідку Міськрайонного управління Держгеокадастру у Дрогобицькому районі та м. Дрогобичі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09 лютого 2018 року (а. с. 232) не дослідив.

Крім того, відповідно до частини першої статті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ (частини перша та друга статті 73 ЦПК України 2004).

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, Європейський суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99,пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (пункт 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) (пункт 47 рішення).

Зі змісту пункту 52 рішення випливає, що якщо національний суд просто обмежився вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, то, відтак, він (суд) не вказав чітких причин такого рішення.

За цих підстав Європейський суд з прав людини постановив, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та дійшов висновку, що національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції (пункт 53 рішення).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, ОК «Сонячний промінь» підстави поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції мотивувало тим, що про оскаржуване рішення воно дізналося 10 листопада 2017 року.

Поновлюючи строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у своїй ухвалі від 04 грудня 2017 року вказав, що, причини вказані ОК «Сонячний промінь», є поважними, не навівши будь-якої мотивації.

Разом із тим, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, апеляційний суд у порушення вказаних вимог поновив пропущений строк на апеляційне оскарження зі спливом значного періоду часу (більше 7 років) без наведення відповідних підстав, чим порушив принцип правової визначеності.

Крім того, апеляційний суд скасував рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2011 року в частині задоволення зустрічного позову ТОВ «Омега» та відмовив у задоволенні зустрічного позову, чим вирішив питання про права та обов`язки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які набули у власність спірну нерухомість.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до підпунктів 1 та 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази та/або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Згідно із частиною четвертою статті 411 ЦПК України справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом.

За викладених обставин, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню зі стадії відкриття апеляційного провадження з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2018 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик