Справа № 242/977/20
Провадження № 2/242/725/20

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 р. м.Селидове
Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 07.08.2020 р. між ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2203/82-312, відповідно до умов якого останній отримав кредит в сумі 116820,00 грн. строком з 07.08.2012 р. по 06.08.2019 р. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,9 % річних. В забезпечення виконання зобов`язання за договором було укладено договір застави № 312/82. Предметом застави є автомобіль марки HYUNDAI, моделі І 20, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить заставодавцю на праві власності. Відповідач не надав банку будь-яких доказів укладання/дійсності договору страхування предмету застави та сплати страхових платежів за таким договором за період з 02.08.2014 р. по 22.05.2019 р.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17.03.2020 року відкрито провадження по справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами.
Відповідач надав відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з наступного. 07.08.2012 р. між ним та ВАТ АБ «Укргазбанк» дійсно було укладено кредитний договір на придбання автомобіля. В забезпечення зобов`язання за кредитним договором було укладено договір застави, предметом якого є автомобіль HYUNDAI, моделі І 20, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить йому на праві власності. У п.1.1 Договору застави вказано про те, що цей договір забезпечує всі вимоги заставодержателя (в даному випадку позивача), які випливають з кредитного договору, а також договорів про внесення змін до нього. Відповідно до договору застави заставодавець зобов`язаний у порядку та на умовах, викладених у кредитному договорі, не пізніше 06.08.2019 р. повернути кредит у розмірі 116820,00 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 16,9 % річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, о не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 21,9 % річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених кредитним та цим договором. Застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання, а, отже, не може існувати окремо від кредитного договору. Однією з ознак застави є те, що вона являє собою додаткове (акцесорне) зобов`язання, що не може існувати автономно і самостійно. Воно завжди викликано наявністю іншого зобов`язання, яке потребує забезпечення свого виконання. Акцесорність застави означає, що припинення основного зобов`язання або недійсність договору, забезпеченого заставою, тягне за собою неможливість існування і застави. 22.05.2019 р. ним було повністю погашено кредит за кредитним договором достроково, про що видано відповідну довідку банком.
Позивачем надано відповідь на відзив, в якому зазначено, що відповідачем не враховано, що договір застави № 312/82 від 07.08.2012 р. хоч і укладено в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, однак містить окремі та відмінні від кредитних зобов`язань права та зобов`язання сторін, невиконання яких обумовлює настання негативних наслідків незалежно від дії договору, в забезпечення виконання якого такий договір застави було укладено. Відповідно до ст..ст.526,530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст..598 ЦК України зобов`язання припиняється повністю або частково у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, дія окремих зобов`язань за договором застави не ставиться в залежність від чинності кредитного договору. Просив задовольнити позов.
У судовому засіданні були досліджені письмові докази, які надійшли під час розгляду справи:
Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
За змістом ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.
Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст..572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Згідно ст..593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Саттею 3 Закону передбачено, що застава застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання.
Підстави припинення застави визначенні у статті 28 Закону України "Про заставу" відповідно до якої застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання; в разі загибелі заставленого майна; в разі придбання заставодержателем права власності на заставлене майно; в разі примусового продажу заставленого майна; при закінченні терміну дії права, що складає предмет застави; в інших випадках припинення зобов`язань, установлених законом.
Як вбачається з п.8.3 Кредитного договору № 2203/82-312 від 07.08.2012 р., цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.
Як вбачається з п.7.1 Договору застави № 312/82 від 07.08.2012 р., цей договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою за цим Договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань за кредитним договором (шляхом укладення додаткових угод до нього), застава, передбачена цим договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки зобов`язання за основним договором, забезпеченим договором застави, припинені, станом на 31.05.2019 р., тобто, до моменту звернення до суду із позовом про стягнення штрафу за неналежне виконання умов договору застави.
Керуючись ст.ст. 133, 141, 264, 265, 279 ЦПК України, суд,-
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України через суд першої інстанції(з урахуванням п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України).
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення було складено та підписано 10.06.2020 року.
Суддя В.Г.Черков