н/п 2-з/490/89/2020 Справа № 490/3360/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

10 червня 2020 року Центральний районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Гуденко О.А., розглянувши заяву АТ «Таскомбанк» про забезпечення позову по справі за позовом АТ «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 97 615,30 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020 р. визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А.

Одночасно з подачею позову, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 , зокрема на 1/2 частку квартиру в АДРЕСА_1 . Вимоги мотивує тим, що приймаючи до уваги недобросовісну й зухвалу поведінку відповідача, намагання відповідача будь-яким чином уникнути своїх зобов`язань перед позивачем та, як наслідок, зробити неможливим виконання рішення суду.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

З матеріалів справи не вбачається, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Суд бере до уваги, що ціна позову складає 97615 грн. 30 коп., а позивачем при подачі заяви не надано доказів вартості майна на яке просить накласти арешт, суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову не є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

За вищевикладених підстав, суд вважає вимогу про забезпечення позову необґрунтованою, тому приходить до висновку про необхідність відмовити у забезпеченні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви АТ «Таскомбанк» про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя О.А. Гуденко