Справа № 351/2056/19
Номер провадження №2/351/120/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді- Калиновського М.М.,

секретаря- Равлюк М.І.,

позивачки- ОСОБА_1 ,

представника відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2004р., який рішенням Коломийського міськрайонного суду від 15.05.2017р. було розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Позивачка самостійно оплачує поїздки дітей до моря, репетиторів, харчування, дозвілля та оздоровлення, також одноособово здійснює закупівлю канцелярських приналежностей та спортивного інвентаря для дітей, оскільки молодший син ОСОБА_5 відвідує спортивні секці з баскетболу, а старший Владислав навчається в Івано-Франківському академічному ліцей-інтернаті Івано-Франківської обласної ради для обдарованих дітей із сільської місцевості.

Відповідач перебуває та працює за кордоном, інших осіб на утриманні не має, працездатний, а тому має можливість сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 4650грн та малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 3900грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю з підстав викладених у позовній заяві. Зазначила, що діти вивчають іноземну мову, займаються спортом, для їх всебічного розвитку та утримання необхідні кошти, які відповідач не надає.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі по 1100грн. на кожну дитину. Зазначив, що відсутні належні докази про заробітки відповідача, останній регулярно надає матеріальну допомогу своїм дітям, купляє одяг.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали, встановивши фактичні обставини справи, застосовуючи загальні засади цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об`єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принцип неупередженості, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 у позивачки та відповідача народилося двоє синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до рішення Коломийського міськрайонного суду від 15.05.2017р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , дітей залишено проживати біля матері ОСОБА_1 .

У відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 18.10.2019р. від представника відповідача, зазначено, що ОСОБА_3 не погоджується із розміром аліментів, заявленим позивачкою, та вважає, що даний розмір має бути зменшено. Вказав, що від народження дітей по даний час ОСОБА_3 піклується про здоров"я синів та матеріально їх забезпечує. З початкових класів саме він був ініціатором того, щоб діти займалися спортом. Вказав, що відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний дохід, який отримує від тимчасових підзаробітків. Доводи позивачки про те, що відповідач працює за межами України та має постійний дохід у розмірі 1500 фунтів стерлінгів, є надуманим та нічим не підтвердженим. Також на утриманні відповідача знаходиться дружина та двоє непрацездатних батьків пенсійного віку, зазначив, що ОСОБА_3 позов визнав частково, у розмірі по 1100 грн. на кожну дитину.

Відповідно до інформації від 24.10.2019р. №31/9/3/873, наданої Територіальним сервісним центром №2643 в Івано-Франківській області, за ОСОБА_3 , 1970 р.н., жителем АДРЕСА_1 , станом на 23.10.2019р. транспортні засоби у територіальних сервісних центрах не зареєстровані.

Відповідно до інформації від 24.02.2020р. за №2189/20 наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної Прикордонної Служби України щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_3 в період з 01.01.2018р. по 31.12.2019р., вбачається, що останній перетнув пункт пропуску Порубне 04.01.2019р. о 07:27:23 у напрямку виїзд.

Згідно довідки № 1148 від 15.10.2019р., виданої виконавчим комітетом Балинцівської сільської ради Снятинського району слідує, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає в АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 16.11.2018р. зареєстрували шлюб у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 182 СК України, встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи вищенаведене та матеріальне становище сторін, а також те, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, розмір витрат на утримання дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, потреби дітей у розвитку, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання синів: ОСОБА_4 , 2005 р.нар. та ОСОБА_5 , 2010 р.нар. в розмірі по 2000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 11.09.2019р. і до досягнення дітьми повноліття.

Єропейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. з відповідача в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», ст. 4, 5, 12, 13, 81, 82 ЦПК України, керуючись ст.ст. 76, 141, 259, 263, 265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 2000 грн. та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з 11.09.2019 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті позову відмовити.

У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 840,80 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський