Номер провадження: 22-з/813/207/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

09.06.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Ващенко Л.Г., одноособово, розглянула заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевій О.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «БГ Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр Факторингових послуг» про визнання договорів припиненими,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

10.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до публічного акціонерного товариства «БГ Банк» (далі-Банк), товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр Факторингових послуг» (далі-Товариство) про визнання договорів припиненими.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 27.09.2019 року та 18.10.2019 року заяви представника Товариства і Банка про перегляд заочного рішення суду від 01.08.2019 року залишені без задоволення.

Банк і Товариство не погодились із заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 року і в особі представників подали апеляційні скарги.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2019 року визначено склад суду: Цюра Т.В., Сегеда С.М., Комлева О.С.

Ухвалами Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 року та від 18.12.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами представників Банка та Товариства.

02.06.2020 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді Комлевої О.С.

Заява ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. зазначає:

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 у справі № 22-ц/813/8807/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.08.2019 у справі № 520/19942/18, яким задоволено позов ОСОБА_1 до Банка і Товариства за кредитним договором, який був предметом розгляду у справі № 520/9466/16-ц.

Суддя Комлева О.С. була головуючою у справі № 520/9466/16-ц за позовом Банка до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за кредитним договором № ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008, який припинений на підставі заочного рішення Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2019 у справі № 520/19942/18.

Вказаний кредитний договір № ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 та зобов`язання по ньому є предметом розгляду справи № 520/19942/18.

Під час розгляду справи № 520/9466/16-ц суддя Комлева О.С., не приймаючи доводи ОСОБА_1 , явно захищала інтереси Банка та прийняла ухвалу від 23.11.2016 у справі № 22-ц/785/7536/16 про задоволення позову Банка, яка скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2017, провадження № 6-33038св16.

ОСОБА_1 подана скарга на дії судді Одеського апеляційного суду Комлевої О.С. до Вищої ради правосуддя щодо ухвалення завідомо неправосудного рішення, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 ґрунтувалась на тому, що зобов`язання були виконані шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 , тому, між ОСОБА_1 та суддею Комлевою О.С. існує конфлікт, що позбавляє ОСОБА_1 права на справедливий та безпредстрастний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в п. 66 рішення у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 р. (заява № 7577/02) зазначив, що «безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі».

Аналогічна правова позиція закріплена також в п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 р. (заява № 33949/02), п. 28 рішення ЄСПЛ у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.07.2010 р. (заява № 16695/04).

На додачу, в п. 105 рішення ЄСПЛ у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 р. (заява № 21722/11) суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 р. «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (ст. 40 ЦПК України).

Заява ОСОБА_1 від 02.06.2020 року про відвід судді Комлевої О.С. задоволенню не підлягає зважаючи на наступне.

Вирішуючи заяву про відвід судді з підстав п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (судді прямо чи побічно заінтересовані в результаті розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів), суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

За змістом ст. 36 ЦПК України, якою врегульовані підстави для відводу судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи або є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28.11.2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., серед інших рішення у справах: «Білуха проти України» від 09.11.2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03.05.2007 року, п. 66; «Агрокомплекс» проти України» від 06.10.2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013 року, п.п.103,107).

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. вбачається, що суддя Комлева О.С. була головуючою у справі № 520/9466/16-ц за позовом Банка до ОСОБА_1 про стягнення відсотків за кредитним договором № ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 року, яка, на його думку, захищала інтереси Банка та прийняла ухвалу від 23.11.2016 року, яку скасовано на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.09.2017 року.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції (ст. 37 ч.3 ЦПК України).

Положення процесуального закону щодо недопустимості повторної участі судді у розгляді справи, у даному випадку не діють, оскільки йдеться про участь судді у розгляді іншої справи №520/19942/18, а не справи № 520/9466/16-ц.

ОСОБА_1 у заяві про відвід також зазначає, що він подав скаргу на дії судді Комлевої О.С. до Вищої Ради Правосуддя щодо ухвалення нею завідомо неправосудного рішення, у зв`язку з чим, на його думку, між ним та Комлевою О.С. існує конфлікт, що позбавляє його права на справедливий та безсторонній розгляд справи.

Право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, з повідомленням про вчинення дисциплінарного проступку суддею (дисциплінарною скаргою) гарантоване ст. 107 Закону України « Про судоустрій і статус суддів».

Разом з тим, наявність скарги щодо судді у проваджені Вищої ради правосуддя - не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи (п.2 рішення Ради суддів України №13 від 01.03.2019 року «Про внесення змін до рішення Ради судді України від 08.06.2017 року №34»).

Заява про відвід не містить належних обґрунтувань та доказів щодо суб`єктивної упередженості судді Комлевої О.С.

Незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не є підставою для відводу (ст. 36 ч.4 ЦПК України).

Особиста безсторонність суддів не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведене протилежне.

Зважаючи на те, що відсутні підстави для відводу судді Комлевої О.С., на які посилається ОСОБА_1 , як з точки зору національного законодавства, так і з точки зору практики Європейського Суду з прав людини, заявлений відвід є необґрунтованим і підлягає залишенню без задоволення.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. - залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали суду апеляційної інстанції складено 09.06.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко