ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1644/20
Провадження № 2/210/1258/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"09" червня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сільченко В. Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання своє статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 . Так, як даний будинок є багатоповерховим, опалення до зазначеної квартири здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку. Відповідачі не здійснювали у повному обсязі оплату за надані послуги, внаслідок чого за період з 01.07.2012 року по 01.02.2016 року утворилась заборгованість на суму 14356,12 грн. Тому, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів зазначену суму заборгованості та судовий збір.

Ухвалою від 22.04.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач ОСОБА_1 надала в передбачені строки та за передбаченими ЦПК правилами відзив на позовну заяву, в якому просила суд застосувати строк позовної давності в частині стягнення заборгованості, а також відмовити в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за послуги централізованого теплопостачання та гаряче водопостачання з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , визнавши їх неналежними відповідачами.

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» просив суд виключити неналежних відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та стягнути заборгованість з відповідача ОСОБА_3 , виклав спростування щодо застосування строку позовної давності, вважає, що вказаний строк не пропущено.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що у квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , КПТМ «Криворіжтепломережа» надає послугу з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Житлове приміщення перебуває у комунальній власності, наймачем є ОСОБА_4 , на ім`я якого відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 (а.с. 6). Помешкання перебуває у комунальній власності (а.с. 7).

На даний час за вказаною вище адресою зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 22, 23, 24).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (в редакції чинній нас виникнення спірних правовідносин), визначено, що місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Пунктом 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» від 02 березня 2016 року встановлено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну.

Статтею 1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач теплової енергії це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно відомостей наданих відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 з 11.07.2019 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 24).

Згідно відомостей наданих відділом адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з 20.06.1994 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19).

Однак у відповідності до актів від 11.12.2019 року, 11.05.2020 року слідує, що ОСОБА_3 , в період часу з 2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою АДРЕСА_1 , не мешкає, ОСОБА_1 , в період часу з 2009 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 , не мешкає (а.с. 39,40,41,42).

Окрім того, суд приймає до уваги думку сторони позивача, котрий погодився, що вказані особи є неналежними відповідачами у даній цивільній справі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Зі встановлених обставин, слід дійти до висновку, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є споживачами комунальних послуг в розумінні Закону України «Про теплопостачання», а тому і не є суб`єктами, які мають здійснювати оплату за надані послуги в даному випадку, що є підставою для залишення позовних вимог в цій частині без задоволення.

В свою чергу, вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з централізованого та гарячого водопостачання, суд вважає доведеними, проте підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Будинок, в якому зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , є багатоповерховим, опалення квартири АДРЕСА_3 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення будинку.

Відповідач ОСОБА_2 у вказаний у позові період накопичення заборгованості ніяких заяв про припинення теплопостачання до підприємства позивача не надавала та не зверталась, а тому відповідач є такою, що фактично споживала надані послуги.

Відтак, позивачем були надані послуги з постачання теплової енергії за адресою ОСОБА_2 , однак остання належним чином не виконували своїх зобов`язань по оплаті за отримані послуги, у зв`язку з чим, у них перед КПТМ «Криворіжтепломережа» утворилася заборгованість за період з 01.02.2016 року по 01.03.2019 року на суму 49962,93 грн. (а.с. 7).

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ( в редакції чинній на час виникнення правовідносин) плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно до п.5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки передбачені договором або законом.

Обов`язок споживача щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію також встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання».

У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги, які надавались КПТМ «Криворіжтепломережа», встановлений відповідно до Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 525 ЦК України, передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610, 614 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його неналежне виконання, обумовлене наявністю провини боржника.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальний строк позовної давності 3 роки.

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

26.12.2019 року суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Днпіропетровської області Хлистуненко О. В. ухвалою суду скасовано судовий наказ від 24.03.2016 року про стягнення заборгованості за період з 01.07.2012 року по 01.02.2016 рік, зокрема, з підстав пропуску строку позовної давності (а.с. 4).

Так, позивач звернувся до суду з позовом 18.03.2019 року про стягнення заборгованості, як раніше було зазначено, за період з 01.07.2012 року по 01.02.2016 рік.

Сторона відповідача звернулась до суду про застосування строків позовної давності.

За таких обставин, суд доходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог частково за період з 18.03.2013 року по 01.02.2016 рік у розмірі 12283,29 грн.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають в цій частині задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір у розмірі по 1921,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 610, 614 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263 265, 274, 275, 278, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Дежньова, буд. 9, , заборгованість за послугу з централізованого теплопостачання за період з 18.03.2013 року по 01.02.2016 рік у розмірі 12283,29 грн. (дванадцять тисяч двісті вісімдесят три гривні двадцять дев`ять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», місце знаходження: вул. Дежньова, буд. 9, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, код ЄДРПОУ 03342184, судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: В. Є. Сільченко