Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 635/7642/16-ц

провадження № 61-42670св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого: Сімоненко В. М.,

суддів -Калараша А. А. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю, Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2018 року, ухвалену у складі колегії суддів Бровченко І.О., Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії та повернути майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000421, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області Шинкарчук Я.А. від 05 лютого 2015 року було накладено арешт на автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу.

Арештований автомобіль було передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2

04 серпня 2016 року старший слідчий Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області Гребенюк І.С. своєю постановою закрила дане кримінальне провадження.

04 серпня 2016 року постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №6 Муханова І.М. було скасовано вищезазначений арешт на автомобіль, а тому він підлягає негайному поверненню законному володільцю - позивачу ОСОБА_1 .

Станом на 04 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 не має відношення до ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», але не виконує постанову прокурора про скасування арешту та не повертає автомобіль.

З урахуванням викладеного, позивач просила суд зобов`язати ОСОБА_2 виконати постанову прокурора від 04 серпня 2016 року про скасування арешту та повернути автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , законному володільцю ОСОБА_1 , а також видати виконавчий лист.

Короткий зміст судових рішень

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути автомобіль SSANGYONGKORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 13 лютого 2018 року заяву про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року залишено без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не передавав автомобіль SSANGYONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 ліквідаторам під акт прийому-передачі в присутності слідчого, так як вважав, що йому ввірено це майно як фізичній особі, про що він власноручно надав розписку 05 серпня 2016 року, а також він як фізична особа оскаржував постанови слідчого Гребенюк І.С. та прокурора Муханова І.М.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 , в якій вона просила видати виконавчий лист, то суд роз`яснив позивачу, що відповідно до ч.2 ст. 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Таким чином, оскільки рішення у справі не набрало законної сили, сторони мають право оскаржити його в апеляційному порядку, то вимогу позивача про видачу виконавчого листа суд вважав передчасною.

Постановою Апеляційний суд Харківської області від 10 липня 2018 року заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року скасовано.

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , як фізичній особі, спірний автомобіль на відповідальне зберігання не передавався, тому він не є належним відповідачем.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції та її рух у суді касаційної інстанції

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Апеляційний суд Харківської області від 10 липня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 24 червня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребуваноіз Харківського районного суду Харківської області цивільну справу № 635/7642/16-ц.

У липні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Скаржник просив суд скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що відповідач зловживав своїми процесуальним правами, зокрема, добровільно відмовившись від особистої участі в розгляді справи, подавав апеляцію та клопотання на поновлення строку на її подання.

Суд апеляційної інстанції безпідставно поновив строк на апеляційне оскарження заочного рішення.

Суд апеляційної інстанції надав невірний висновок змісту розписок ОСОБА_2 від 09 лютого 2015 року та 05 серпня 2016 року.

ОСОБА_2 не передав спірний автомобіль ліквідаторам товариства за актом прийому-передачі, оскільки вважав, що йому майно ввірено як фізичній особі, про що він написав розписку від 05 серпня 2016 року.

Спірний автомобіль до активів ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» не внесений.

Доводи інших учасників справи

Відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції дійшов до правильного висновку, що спірний автомобіль на зберігання ОСОБА_2 , як фізичній особі не передавався, а належних доказів, підтверджуючих те, що на час розгляду справи відповідач саме як фізична особа володіє спірним автомобілем, суду не надано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2015 року накладено арешт та вилучено автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_1 . Вказаний автомобіль було передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2 та роз'яснено йому про його відповідальність за зберігання арештованого майна ( а.с.131,132).

Про прийняття у відповідальне зберігання автомобіля SSANGYONGKORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2 написав розписку 09 лютого 2015 року (а.с.35).

ОСОБА_2 , як фізичній особі, спірний автомобіль на відповідальне зберігання не передавався.

Постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області Муханова І.М. від 04 серпня 2016 року скасовано арешт, накладений на автомобіль SSANGYONG KORANDOреєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_1 , та повернуто його власнику. Про прийняте рішення зобов`язано повідомити заявника - директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2 , на відповідальному зберіганні в якого знаходиться майно - автомобіль SSANGYONGKORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_6 , НОМЕР_7, та зобов`язано його виконати вказану постанову ( а.с.2-4).

Автомобіль ОСОБА_5 повернуто не було.

Належних на допустимих доказів, підтверджуючих, що на час розгляду справи ОСОБА_2 , як фізична особа, володіє спірним автомобілем, матеріали справи не містять.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 липня 2015 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укрнафтомаш», призначено розпорядника майна - арбітражного керуючого Тризну О.В.

21 жовтня 2015 року постановою Господарського суду в Харківській області у справі №922/3218/15 ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура та припинені повноваження органів управління банкрута та повноваження власника майна і призначено ліквідатором ОСОБА_6

З 21 жовтня 2015 року ОСОБА_2 не мав правової можливості виконувати функції директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», оскільки функції управління майном передано відповідній уповноваженій особі.

ОСОБА_2 не передавав автомобіль SSANGYONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 ліквідаторам під акт прийому-передачі в присутності слідчого, так як вважав, що йому ввірено це майно як фізичній особі, про що він власноручно надав розписку 05 серпня 2016 року.

Спірний автомобіль до активів ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» не внесений.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України ( в редакції яка діяла на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , як фізичній особі, спірний автомобіль на відповідальне зберігання не передавався, тому він не є належним відповідачем.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Неналежними сторонами в цивільному процесі є особи, які не є суб`єктами права вимоги чи несення обов`язку.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій 51 статті ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову у позові. Щоб визнати відповідача неналежним , крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачу.

Визначення відповідачів є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи ( висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

Судами встановлено, що на автомобіль SSANGYONG KORANDOреєстраційний номер НОМЕР_1 № кузова НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_1 було накладено арешт, вилучено та передано на зберігання директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2 та роз`яснено йому про його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Про прийняття у відповідальне зберігання автомобілю SSANGYONGKORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 на території ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» ОСОБА_2 написав розписку 09 лютого 2015 року.

Постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області Муханова І.М. від 04 серпня 2016 року скасовано арешт на автомобіль та зобов`язано повідомити заявника - директора ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» Астаф`єва А.А., на відповідальному зберіганні в якого знаходиться майно - та зобов`язано його виконати вказану постанову .

Автомобіль ОСОБА_5 повернуто не було.

ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» перебуває у процедурі ліквідації.

Проте, судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_2 не передавав автомобіль SSANGYONG KORANDO, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ліквідаторамТОВ «Компанія Укрнафтомаш» під акт прийому-передачі в присутності слідчого, оскільки вважав, що йому ввірено це майно як фізичній особі, про що він власноручно надав розписку 05 серпня 2016 року.

Окрім того, ОСОБА_2 як фізична особа оскаржував постанови слідчого Гребенюка І.С. та прокурора Муханова І.М. щодо зняття арешту з вказаного автомобіля.

Спірний автомобіль до активів ТОВ «Компанія Укрнафтомаш» не внесений.

Враховуючи вищевикладене та послідовність дій ОСОБА_2 відносно переданого йому, як директору ТОВ «Компанія Укрнафтомаш», на зберігання автомобіля SSANGYONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідчить про те, що саме ОСОБА_2 , як фізична особа, порушує права ОСОБА_1 щодо володіння спірним автомобілем, тому саме на нього має бути покладено обов`язок відновити порушені права, шляхом повернення автомобіля SSANGYONG KORANDO реєстраційний номер НОМЕР_1 законному володільцю ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вказаного не врахував, оцінці дій ОСОБА_2 щодо спірного автомобіля не надав в результаті чого прийшов до помилковго висновку, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем по справі, що потягло за собою помилкове скасування обґрунтованого та законного рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 409 ЦПК України (у редакції станом на час подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має, зокрема, право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду апеляційної інстанції скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню з ОСОБА_2 понесений нею судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1102,40 грн.

Керуючись ст. ст. 141, 409, 416 Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Харківської області від 10 липня 2018 року скасувати.

Заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 вересня 2017 року залишити в силі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесений нею судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1102,40 грн

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий: В. М. Сімоненко

Судді: А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик