Справа № 444/49/20
Провадження № 2/444/426/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

09 червня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на хвору дитину,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення додаткових витрат на хвору дитину.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що уклала шлюб з відповідачем 30 квітня 2010 року у виконкомі Рава-Руської міської ради Жовківського району Львівської області. В зв`язку з одруженням змінила своє дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_1 . Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей : син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Батьком дітей є відповідач і про це записано у свідоцтвах про їх народження.

Зазначає, що спочатку подружнє і сімейне життя проходило у взаємоповазі, злагоді і любові. Після народження другої дитини, яка народилася інвалідом, відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняв сварки та дебоші.На початку вересня 2019р. відповідач забрав свої особисті речі та залишив сім"ю.

Вказує, що протягом всього цього часу відповідач жодних коштів на утримання дітей не надає і тому вони є виключно на утриманні позивача.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця реєстрації його проживання.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч. 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей : син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач стверджує, що діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Доказів, які б спростовували дані твердження у суду немає.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно норм ч. 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що діти проживають разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні, відповідач не надає коштів на їх утримання, з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обов`язків по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривні, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач працює, на своєму утриманні інших дітей, непрацездатних осіб немає.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дітей, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4173,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що діти знаходяться на утриманні позивача,а також те, що відповідач в судове засідання не з"явився та не висловив своєї думки з приводу поданого позову, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітніх дітей, а саме сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, а всього 6000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 09.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дітей зі сторони їх батька, враховуючи потреби дітей.

Крім цього,відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, наданими позивачем, малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дитиною з інвалідністю, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , періодично буває на лікуванні та реабілітації, що підтверджується відповідними медичними записами, дитина потребує постійного догляду та лікування, у зв`язку з чим позивач регулярно несе значні додаткові витрати.

У відповідності з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат, пов`язаних зі станом здоров`я дитини, є підставними, а відтак суд вважає за доцільне визначити їх у розмірі 2000 грн., які підлягають стягненню щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто, з 09.01.2020р. Беручи до уваги медичну документацію та посвідчення дитини-інваліда, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягувати додаткові витрати до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840.80 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-282, 354, ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований с.Коростів, Сколівський район, Львівської області, працює старшим майстром лісу Рава-Руського лісництва, паспорт та ІПН - судом не встановлені/ на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 / на утримання неповнолітніх дітей, а саме сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину, а всього 6000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 09.01.2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований с.Коростів, Сколівський район, Львівської області, працює старшим майстром лісу Рава-Руського лісництва, паспорт та ІПН - судом не встановлені/ на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає та зареєстрована АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 , ІПН - НОМЕР_3 / додаткові витрати на утримання дитини з інвалідністю, а саме дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 2000 гривень щомісячно.

Розмір аліментів стягуваний в твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований с.Коростів, Сколівський район, Львівської області, працює старшим майстром лісу Рава-Руського лісництва, паспорт та ІПН - судом не встановлені/ судовий збір в розмірі - 840.80 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Суддя Мікула В. Є.