Дата документу 10.06.2020 Справа № 336/5972/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 336/5972/19 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
№ 22-ц/807/1442/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Полякова О.З.

Кухаря С.В.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційнимискаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що є донькою ОСОБА_2 .

З вересня 2018 р. по вказаний час навчається в Запорізькому національному університеті за спеціальністю економіст. Навчання потребує значних матеріальних затрат, в тому числі на проживання, їжу, тощо, але батько надавати їй кошти не бажає.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути на її користь з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до закінчення навчання, але не пізніше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн., щомісячно, починаючи з 19.09.2019 р. на період навчання до 30.06.2022 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

За доводами скарги стягнених судом грошових коштів недостатньо на послуги репетиторів, придбання господарських товарів, ремонт гуртожитку, користування мобільним телефоном, відвідування спортивних секцій, учать у конференціях придбання продуктів харчування, одягу, косметики тощо.

Також не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, зазначаючи про те, що рішення суду не ґрунтується на законі та в задоволенні позову необхідно відмовити. За доводами скарги відповідач має проблеми зі здоров`ям, потребує витрати коштів на лікування, з нього стягується кошти на користь матері позивача у розмірі, що перевищує 50% заробітку, стягнений судом розмір коштів на утримання повнолітньої дитини позбавляє його прожиткового мінімуму та також не враховані ані можливості матері надавати допомогу, ані розмір стипендії позивача.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За ст. 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є студенткою другого курсу освітнього рівня бакалавр економічного факультету Запорізького національного університету, денної форми навчання з терміном навчання з 01.09.2018 р. по 30.06.2022 р. (а.с.7).

Статтею. 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст. 182 Сімейного кодексу України.

У ст.182 СК України перелічені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів.

Тож суд першої інстанції правильно виходив з того, що батьки зобов`язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання за умови наявності такої можливості, а тому посилання відповідача на те, що він має бути звільнений від цього обов`язку не є переконливим.

Так, відповідач ОСОБА_2 є працездатним та отримує заробітну платню, не надав відомостей про те, що його мати знаходиться на його утриманні та не отримує пенсію, до того ж, як зазначила позивач, і інша її бабуся (з боку матері) також потребує суттєвої майнової допомоги за станом здоров`я.

Відповідач посилався на те, що позивач забезпечена отриманням стипендії, проте при апеляційному розгляді судом витребувані відомості щодо отримання позивачкою стипендії та встановлено з наданої довідки, що позивач не отримує стипендію.

За таких обставин повне звільнення відповідача від сплати коштів на утримання повнолітньої дитини до закінчення навчання суперечило б принципам розумності та справедливості.

Разом з тим, розмір аліментів, стягнутих судом на користь позивачки - 1200 гр. на місяць, а тим більше розмір аліментів про які просила позивач у апеляційній скарзі 2000 гр., є невиправданим з урахуванням того, що позивач є повнолітньою особою, навчання у репетиторів, оплата участі у конференціях, відвідування спортивних секцій, ремонт гуртожитку тощо не є обов`язковими витратами.

Та обставина, що відповідач має дохід від підприємницької діяльності, який дозволяв би йому сплачувати грошові кошти у розмірі позову не підтверджена жодними переконливими доказами.

За таких обставин судова колегія вважає доцільним змінити оскаржуване судове рішення, зменшити розмір аліментів, визначених судом першої інстанції для стягнення з відповідача на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання, до 900 гр. щомісячно.

Посилання в апеляційній скарзі позивача на те, що суд безпідставно стягнув аліменти лише до 30.06 2022 року, не є переконливим, адже за наданою позивачем довідкою саме до такого часу продовжується термін навчання позивачки.(а.с.7).

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 лютого 2020 рокупо цій справі змінити, зменшити розмір стягнених аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання з розміру 1200 грн. щомісячно до розміру 900 гр. щомісячно.

В іншій частині оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 10 червня 2020 р.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: О.З. Поляков

С.В. Кухар