КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження №22-ц/824/6079/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Гуля В.В., Суханової Є.М., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», звернулося до суду із названим позовом, де просило стягнути із ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом, яка, станом на 18 вересня 2019 року, складає 32 118, 11 грн., з яких: 10 302,96 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 8 076,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10 783,32 грн. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 950,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ), 1 505,62 грн. - штраф ( процентна складова ).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 листопада 2012 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір б/н, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Окрім цього, вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між ним та банком кредитний договір, який підтверджується підписом у заяві.

Однак, відповідач не виконує належним чином умов укладеного правочину, що спричинило виникнення зазначеної заборгованості.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відмовлено.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що не надано доказів про те, що між сторонами досягнуто домовленостей щодо суми кредиту, розміру відсотків, що є істотними умовами кредитного договору, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необґрунтовані, оскільки позивачем не надано доказів у підтвердження обставин у справі на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 12 листопада 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», та ОСОБА_1 підписали анкету-заяву ( а.с. 9 ).

Ця анкета-заява, разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, із якими він ознайомлений, як зазначено в анкет-заяві, становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг ( там же ).

Заборгованість відповідача за кредитом, як зазначає позивач, станом на 18 вересня 2019 року, складає 32 118,11 грн. ( а.с. 4-8 ), з яких: 10 302,96 грн. -заборгованість за тілом кредиту, 8 076,21 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 10 783,32 грн. - нарахована пеня за прострочення зобов`язання, 950,00 грн. - пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500,00 грн. штраф ( фіксована частина ), 1 505,62 грн. - штраф ( процентна складова ).

При цьому, 09 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із названим позовом ( а.с. 1-3 ).

На підтвердження заявлених позовних вимог надало зазначені докази по справі.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовлено з посиланням на необґрунтованість позовних вимог ( а.с. 45-47 ).

Вирішуючи справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд другої інстанції не погоджується із висновками місцевого суду та вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з точки зору другої інстанції, факт виконання позивачем своїх зобов`язань за правочином підтверджується наданими доказами, зокрема, анкетою-заявою б/н від 12 листопада 2012 року, розрахунками заборгованості, виписками по рахунку, згідно яких вбачається, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами ( а.с. 4-8, 9, 56-63, 64, 65 ).

Будь-яких доказів, які б свідчили про неправомірність укладеного між сторонами правочину матеріали справи не містять і відповідач їх не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції та не звернувся до суду з вимогами про визнання його недійсним.

Також, місцевий суд не звернув уваги на те, що матеріали справи не містять будь-яких доказів на спростування заборгованості щодо суми кредиту за вказаним правочином і таких не надав відповідач до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України відповідач повинен був довести ті обставини, на які б він посилався, як на підставу своїх заперечень.

Разом з тим, ОСОБА_1 не звільнений від обов`язку доказування за позовом згідно положень ст. 82 ЦПК України.

Відтак, на переконання апеляційного суду, укладений між сторонами кредитний договір є правомірним відповідно до положень ст. 204 ЦК України, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним.

А тому, за положеннями правочину відповідач має нести цивільно-правову відповідальність у відповідності до норм ст.ст. 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України за невиконання умов правочину щодо тіла кредиту.

Проте, щодо позовних вимог з приводу стягнення пені та штрафів за даним кредитним договором, то апеляційний суд вважає ці вимоги необґрунтованими, враховуючи наступне.

Витяг тарифів обслуговування кредитних карт і витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину зазначеного кредитного договору, що укладений між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір пені та штрафів за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

При цьому, вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах, встановлених актами законодавства, зокрема, ст.ст. 625, 1048 ЦК України позивач не пред`явив.

Відтак, позовні вимоги щодо стягнення пені та штрафів, за відсутності обґрунтованих підтверджень прийняття відповідачем цих умов, є неправомірними.

Зазначений висновок повністю узгоджується з викладеними висновками в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17-ц.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, враховуючи викладене, позовні вимоги обґрунтовані лише в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 10 302,96 грн. та заборгованості за простроченим тілом кредиту - 8 076,21 грн.

За таких обставин, суд першої інстанції, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які судом не доведені, зробив висновки, які не відповідають матеріалам справи, і, без додержання зазначених норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 204, 525, 526, 610, 629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263 ЦПК України, помилково ухвалив рішення щодо відмови в задоволенні позовних вимог в повному розмірі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», на переконання апеляційного суду, знайшли своє часткове підтвердження, унаслідок чого рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України та названих положень матеріального і процесуального права за їх обґрунтованістю та доведеністю у зазначеній апеляційним судом частині.

Також, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 141 ЦПК України сплачений судовий збір ( а.с. 33, 69 ) пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2 737, 42 (( 18 379,17 : 32 118, 11 х ( 1 921 + 1 921 х 150 : 100 )) грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково. Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 10 302, 96 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту - 8 076, 21 грн. та судовий збір - 2 737, 42 грн. на загальну суму 21 116,59 грн.

Решту позову залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: В.В. Гуль

Є.М. Суханова