УХВАЛА

05 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нечипорук транспорт сервіс» про визнання припиненим приватного обтяження транспортного засобу та вилучення обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, суд, -

встановив:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нечипорук транспорт сервіс» про визнання припиненим приватного обтяження транспортного засобу та вилучення обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

05.06.2020 року до Залізничного районного суду м. Львова надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи А. О. про забезпечення позову у вищезазначеній справі, шляхом накладення арешту на рухоме майно, а саме: транспортний засіб спеціалізований напівпричіп марки FRUEHAUF, модель: НОМЕР_1 , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип ТЗ: Н/ НОМЕР_4 - НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_6 від 11.06.2019 року та просить заборонити будь-яким суб`єктам владних повноважень наділених правом державної реєстрації прав на рухоме майно, державним реєстраторам прав на рухоме майно, акредитованим суб`єктам державної реєстрації прав, перелік яких визначено у Законі України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а також нотаріусам, іншим органам чи юридичним особам, в тому числі особам, які виконують делеговані функції в сфері державної реєстрації прав та їх обтяження, проводити будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) щодо відомостей Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме: транспортний засіб, СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ НАПІВПРИЧІП марки: FRUEHAUF, модель: НОМЕР_1 , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип ТЗ Н/ПР - НОМЕР_7 -Е, в тому числі стягувати чи відчужувати даний Предмет застави на будь-яких прилюдних торгах, тощо, до набрання законної сили судового рішення, що буде прийняте судом по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову в забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається у письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Нормою ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Так, у заяві про забезпечення позову не зазначена вартість транспортного засобу (спеціалізований напівпричіп марки: FRUEHAUF, модель: НОМЕР_1 , 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип ТЗ: Н/ПР - САМОСКИД-Е), що унеможливлює встановлення співмірності такого заходу забезпечення позову його ціні.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи № 6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду. Крім того, у заяві не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не наведено фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку відповідачів щодо порушення інтересів позивача. Разом із тим, ґрунтовні доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, чому без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду, у заяві позивача також відсутні.

Керуючись п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. ст. 149, 150, 151, 153, 247 ЦПК України, суд, -

постановив:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пипи Альони Олегівни про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ОМЕГА», третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нечипорук транспорт сервіс» про визнання припиненим приватного обтяження транспортного засобу та вилучення обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Вказані процесуальні строки, згідно п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України, продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: