Справа № 930/3235/19
Провадження №2/930/300/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

09.06.2020 року м.Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань Євтодієвої Н.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, мотивуючи її тим, що йому на праві приватної часткової власності, а саме на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 05.12.2018 року належить 1/2 частина житлового будинку разом із господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному будинку зареєстрований ОСОБА_1 .

У зв`язку з реєстрацією ОСОБА_1 в вищевказаному житловому будинку, позивач має ряд незручностей та додаткових фінансових витрат по утриманню житлового будинку, а саме не має можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг, що змушує його нести додаткові витрати та вільно розпоряджатися належною йому частиною житлового будинку, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 23.12.2019 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача та відповідача заяв і клопотань по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 23.12.2019 року прийнято до розгляду вище вказану позовну заяву та призначено підготовче засідання по справі.

Ухвалою від 11.02.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовільнити та провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в подальші судові засідання не з`являвся, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, хоча про час день та місце розгляду справи був повідомлений завчасно і належним чином.

Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, у зв`язку з чим 09.06.2020 року винесено ухвалу суду про заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснили, що знайомі із позивачем та відповідачем. Відповідач ОСОБА_1 на даний час створив іншу сім`ю та не проживає в будинку, який належить позивачу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено особу позивача ОСОБА_1 (а.с.5-7), який є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і

спорудами, що розташований АДРЕСА_1 , про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.6) та копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7).

Згідно домової книги у вище вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_1 (а.с.8-10). Однак ОСОБА_1 за вище вказаною адресою не проживає, що підтверджується показами свідків.

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною два цієї статті передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За змістом ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.47 Конституції України та ст.9 ЖК України вбачається, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користування інакше ніж з підстав і в порядку, визначених законом.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Звернення до суду із даною позовною заявою про позбавлення права користування житловим приміщеннямє однією із форм захисту власником своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають права власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

У постанові Верховного суду України від 16 листопада 2016 року по справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Крім того, власник має право вимагати усунення порушень свого права власності у будь-який час від осіб, які не є членами його сімї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать також витрати на правничу допомогу адвоката.

В підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної

вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Висновки суду

Взявши до уваги вище викладене, враховуючи те, що відповідач зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак не проживає за вище вказаною адресою, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому суд, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору та витрат на оплату правничої допомоги стягнути з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 386, 391, ЦК України, 150 ЖК України, 317, 321, 391 ЦК 12, 258, 259, 263, 264, 265, 280, 284, 288 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовільнити.

Визнати ОСОБА_1 таким, що втратив право на користування житловим будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені ним на надання правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн,

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак згідно дії Закону 540-ІХ на період дії карантину обчислення процесуальних строків зупиняється, а тому заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду, а згідно дії Закону 540-ІХ не пізніше двадцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про

перегляд заочного рішення без задоволення, а згідно дії Закону 540-ІХ не раніше тридцяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19).

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому законодавством з урахуванням дії закону 540-ІХ.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2020.

Головуючий: О.П.Царапора