справа № 462/2757/18
УХВАЛА

03 червня 2020 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Постигач О.Б.

за участю секретаря Тимощук І.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Рибака М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідачки про призначення повторної гентипоскопічної (генетичної) експертизи, -

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільної стану, відділ у справах дітей Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про виключення з актового запису відомостей про батьківство.

Згідно ухвали від 26.02.2019 року призначено судову генотипоскопічну експертизу, проведення якої доручено Львівському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (м. Львів, вул. Конюшинна, 24), на підставі якої до суду скеровано висновок експерта №10/227 від 26.04.2019 року.

Відповідача звернулась до суду із заявою, в якій просить призначити у справі проведення повторної генотипоскопічної експертизи щодо встановлення біологічного походження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проведення якої доручити Медико-генетичному центру «ПАПА МАМА» (м.Київ, вул. Льва Толстого, 21), відбір зразків для якого проводить Медичний центр «Простір» (м.Львів, проспект Свободи, 33), на вирішення якої поставити питання: Чи походить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .?. Заява про призначення повторної експертизи мотивована тим, що при проведенні первинної експертизи відбір зразків проводився із порушеннями встановленої процедури, що ставить під сумнів достовірність висновку та його належність і допустимість як доказу.

У судовому засіданні позивач та представник позивача заперечив проти призначення повторної експертизи, з підстав, викладених у письмовому заперечення проти клопотання про призначення повторної експертизи, додатково зазначили, що висновок експерта є чітким, категоричним, повним, зрозумілим та обґрунтованим, в такому відображені усі відомості з приводу процедури відібрання зразків, необхідних для проведення експертизи, описані використані експертом методики, обладнання, препарати, а тому такий, на ї думку, повністю відповідає вимогам чинного законодавства. Відбір зразків здійснювався у абсолютній відповідності до вимог Інструкції про порядок відбирання зразків букального епітелію для проведення судових молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах. Зазначили, що по факту проведення вказаної експертизи експертом було складено акт № 121 від 18.04.2019 року, яким ОСОБА_4 , ОСОБА_1 засвідчили дотримання порядку при відібранні відповідних взірців, про що підписалися. Жодних зауважень чи претензій з їхньої сторони не було.

Представник відповідача підтримала заяву про призначення експертизи, просила суд її задовольнити.

Представник третьої особи при розгляді даної заяви поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши висновок від 26.04.2019р. №10/227, виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судову експертизу», пп. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» однією із гарантій правильності експертного висновку є можливість призначення судом повторної експертизи, яка призначається, коли є сумніви в правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав осіб.

Відповідно до п. 17 цієї ж Постанови при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Вирішуючи питання про наявність достатності підстав для призначення повторної генетичної експертизи, суд виходить з того, що відповідачкою та її представником не надано ґрунтовних та беззаперечних доказів того, що висновок експерта або окремі його частини є необґрунтованими, неповними, такими, що суперечать іншим матеріалам справи, доказів неузгодженості окремих частин висновку між собою, неправильності визначення методики проведення експертизи, а також доказів того, що первинна генетична експертиза проведена із такими істотними порушеннями, які б ставили під сумнів її результати в цілому або окремі її частини. При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідачкою та її представником не оспорюються результати цієї ж експертизи щодо материнства ОСОБА_4 відносно доньки ОСОБА_5 , а доводи відповідачки про необхідність призначення повторної експертизи фактично зводяться до незгоди із її результатом щодо позивача ОСОБА_1 . Крім того, покликання представника відповідача на неузгодженість із показаннями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 дослідницької частини висновку щодо наявності двох полімерних паличок із зразком букального епітелію ОСОБА_5 спростовуються фототаблицею до висновку (додаток №3 а.с.115). Такі доводи відповідачки та її представника, на думку суду, не можуть бути єдиною та безумовною підставою для призначення повторної експертизи.

Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. (ст. 110 ЦПК України)

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

З врахуванням того, що в судовому засіданні не встановлено підстав для проведення повторної експертизи, а належність, допустимість та достовірність висновку експерта від 26.04.2019р. №10/227 оцінюватиметься судом в сукупності з іншими зібраними доказами у справі, зокрема показаннями свідків та письмовими доказами, суд вважає, що клопотання відповідачки не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.102-113, ст.258, ст.279 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні заяви відповідачки про призначення повторної судової генотипоскопічної експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про виключення з актового запису відомостей про батьківство відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Постигач О.Б.