Справа № 346/1283/20
Провадження № 2/346/1027/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючої - судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Оліградський М.В. подав до суду даний позов посилаючись на те, що діду позивача - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право власності від 12.09.1989 року належав в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 . На підставі вказаного свідоцтва ОКП Коломийським МБТІ зареєстровано право власності на вказаний будинок за ОСОБА_3 , що підтверджується випискою з інвентарних матеріалів № НОМЕР_1 від 22.01.2020р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та спадщину після його смерті прийняла спадкоємець першої черги за законом його дружина ОСОБА_4 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном відповідно до ЦК УРСР.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт як розпорядження на випадок своєї смерті, який був посвідчений П`ядицькою сільською радою 07.03.1992р. зареєстрований у реєстрі № 11, який не змінювався і не скасовувався.

Згідно заповіту ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все те на що за законом матиме право на день її смерті заповіла онуці ОСОБА_1 .

07 лютого 2020р. позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , власником якого була її баба. Однак, приватним нотаріусом видано позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, котрою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірне нерухоме майно із-за відсутності правовстановлювального документа.

Вказує, що після смерті баби, позивач прийняла спадщину, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Окрім позивача інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має.

Відповідач, ОСОБА_2 , яка є дочкою померлої ОСОБА_4 та матір`ю позивача ОСОБА_1 , з моменту смерті своєї матері до нотаріуса не зверталася, дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини не вчиняла.

Зазначає, що оригінал свідоцтва про право власності від 12.09.1989р. на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , втрачено.

Таким чином позивач не може реалізувати своє право власності, що виникає на підставі спадкування за заповітом, на спадкове майно . Просить суд визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримують у повному обсязі, просить позов задовільнити.

Представник відповідача П`ядицької сільської ради ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності , просить прийняти рішення на підставі наявних доказів.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в котрій просила справу розглянути у її відсутності, позов визнає повністю.

Враховуючи заяви сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Згідно з положеннями ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений його або обмежений у здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що за заповітом чи за законом особа має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі котрої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 належав дідові позивача ОСОБА_3 згідно свідоцтва на право власності від 12.09.1989 року, виданого виконавчим комітетом Коломийської районної ради на підставі рішення № 125 від 14.06.1989р., що підтверджується випискою з інвентарних матеріалів № 65813 від 22.01.2020р. ОКП Коломийське МБТІ. Згідно даної виписки право власності на спірне майно зареєстровано в реєстровій книзі № 2 під реєстровим № 492(а.с.16)

ІНФОРМАЦІЯ_1 дід позивача ОСОБА_3 помер про що в книзі реєстрації актів про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 зроблено запис № 38 (а.с.7)

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняла спадкоємець першої черги за законом вона ж його дружина ОСОБА_4 так як фактично вступила в володіння спадковим майном (житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 ), відповідно до ст.549 ЦК У РСР та визнається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом (ст. 529 та 549 ЦК УРСР). ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками П`ядицької сільської ради ОТГ від 20.01.2020р. № 64 та 65.(а.с. 11,12)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 про що в книзі реєстрації актів про смерть 04.01.1998 року зроблено запис № 1 (а.с.8)

Встановлено, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт, як розпорядження на випадок своєї смерті, який був посвідчений П`ядицькою сільською радою 07.03.1992р. зареєстрований у реєстрі № 11, який не змінювався і не скасовувався.(а.с.9) Згідно заповіту ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, все те на що за законом матиме право на день її смерті заповіла онуці позивачу ОСОБА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є онукою померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження позивача та її матері.(а.с.8,10)

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла її спадкоємець - онука ОСОБА_1 до введення в дію ЦК України 2004 року, а саме фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ЦК УРСР та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_4 як спадкоємець за заповітом (ст. 534 та 549 ЦК УРСР), що підтверджується довідкою П`ядицької сільської ради ОТГ від 16.03.2020р. № 142/02-33/31, з якої вбачається, що позивач ОСОБА_1 після смерті баби ОСОБА_4 взяла під охорону майно спадкодавця, здійснювала догляд за будинком, обробляла земельну ділянку.(а.с.13).

З метою оформлення спадщини 07.02.2020р. позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Галайчук О.Л. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння в АДРЕСА_1 . Однак, приватним нотаріусом відмовлено у вчиненні такої нотаріальної дії із-за відсутності правовстановлювального документа на спірне нерухоме майно (а.с.14).

Окрім позивача інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має.

Відповідач, ОСОБА_2 , яка є дочкою спадкодавиці ОСОБА_4 та матір`ю позивача ОСОБА_1 , з моменту смерті своєї матері до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не зверталася, дій, які б свідчили про прийняття нею спадщини в порядку ст. 549 ЦК Української РСР 1963 року, не вчиняла, що підтверджується спадковою справою (а.с.49-57).

Як вбачається з долученої до матеріалів справи газети Вітрина № 11 (344) від 19.03.2020 року, розміщено оголошення про втрату свідоцтва про право власності від 12.09.1989 р. , видане на ім`я ОСОБА_3 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

За змістом частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 . У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до ІНФОРМАЦІЯ_3), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини.

Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК УРСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Статтею 529 ЦК УРСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 534 ЦК УРСР, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Таким чином, за змістом указаних норм, відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше ІНФОРМАЦІЯ_3 , а у разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до ІНФОРМАЦІЯ_3), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Статтею 549 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Суд доходить висновку, що вищевказані дії спадкоємця ОСОБА_1 свідчать про те, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР та вважається такою, що прийняла спадщину після смерті баби ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно висновку про вартість об`єкта оцінки ПП ОСОБА_6 від 10.03.2020 року ринкова вартість житлового будинку (А), з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня (Б) , комора (В), вбиральня (Г), криниця (№1), огорожа(№2-3), що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 становить 86 400,00 грн. (а.с.20)

Отже, суд прийшов до переконання, що за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності в порядку спадкування після смерті баби, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного та ст..ст. 525, 529, 534, 549 ЦК УРСР, ст. 5, 11, 15, 16, 181, 328, 392, частин 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) та ст.ст. 247 ч.2, 268, 273, 354 ЦПК України,ч.3 р.ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування право власності на нерухоме майно - житловий будинок, господарські будівлі і споруди:літню кухню, комору, вбиральню, криницю, огорожу за адресою АДРЕСА_1 , ринковою вартістю 86 400,00 грн., що залишились після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.П`ядикиКоломийського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження, визначений статтею 354 ЦПК України продовжується на строк дії карантину.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2

П`ядицька сільська рада ОТГ Коломийського району Івано-Франківської області, місцезнаходження 78254, с. П`ядики, вул.С.Петлюри, 1 Коломийського району Івано-Франківської області, Код

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3

Суддя Беркещук Б. Б. .