Провадження № 6/932/105/20
У Х В А Л А

25 березня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, у складі судді Литвиненка І.Ю., розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду у м. Дніпрі заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № МL-301/216/2008 від 13.05.2008 р. станом на 24.06.2010 року в розмірі 17 157,87 доларів США, що еквівалентно 135 715 грн. 32 коп., судовий збір у розмірі 1 357 грн. 20 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 137192 гривень 52 копійки.

06 березня 2020 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якому прохає замінити стягувача у справі з ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Заяву обґрунтовано тим, що 31 жовтня 2019 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу № 1-10/19, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № ML-301/216/2008 від 13 травня 2008 року, що укладений із ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином, клопотань чи заяв про відкладення розгляду заяви до суду не надали, причини неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 442 ЦПК України, заява розглянута за відсутності учасників справи.

Розглянувши заяву, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих ними межах, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Згідно з вимогами ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Нормою статті 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2014 року стягнуто із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна заборгованість за кредитним договором № МL-301/216/2008 від 13.05.2008 р. станом на 24.06.2010 року в розмірі 17 157,87 доларів США, що еквівалентно 135 715 грн. 32 коп., судовий збір у розмірі 1 357 грн. 20 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 137192 гривень 52 копійки.

31 жовтня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» і ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір факторингу № 1-10/19, за умовами якого клієнт ТОВ «ОТП Факторинг Україна» передало фактору ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» право грошової вимоги за кредитними договорами за плату. Згідно із п. 1.5 договору, права вимоги за кредитними договорами переходять до фактора з моменту виконання зобов`язання щодо перерахування всіх платежів, визначених п. 7 цього договору, на підставі акту приймання передачі реєстру боржників, форма якого наведена у додатку 3 до цього договору. Пунктом 7 цього договору визначено, що сума фінансування (вартість відступлених вимог) складає 953 178 гривень 47 копійок. Пунктом 7.2 цього договору встановлено те, що фактор здійснює фінансування клієнта шляхом перерахування 100% грошових коштів, згідно із п. 7.1 цього договору, на банківський рахунок клієнта одним платежем у строк до 31 жовтня 2019 року.

Заявником, як доказ відступлення права вимоги, надано копію акту б/н, у якому, у відповідних графах таблиці, відсутня будь-яка інформація про кредитні договори та ПІБ позичальників. Також заявник надав копію акту приймання передачі реєстру боржників, що не містить дати складення та його номеру, не містить інформації про те, яка загальна сума заборгованості відступлена та яка вартість відступлення прав вимоги. ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» надано копію незаповненого бланку повідомлення про відступлення прав вимоги, копію незасвідченого нотаріально договору про відступлення прав вимоги за договорами застави, що не містить дати його укладення, копію незасвідченого нотаріально договору про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, що не містить дати його укладення, копію незаповненого бланку форми розрахунку заборгованості, а також копію акту приймання передачі реєстру боржників № 1 від 05 листопада 2019 року, згідно із яким ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було передано права за 144 кредитними договорами.

Однак, заявником на підтвердження факту виконання зобов`язання зі сплати вартості відступлених прав вимоги, тобто із фінансування клієнта, будь-якого доказу, що підтверджує перерахування коштів, суду не надано.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду по справі № 906/1174/18 від 04 вересня 2019 року, характерними ознаками договору факторингу є те, що його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; відступлення права вимоги за таким договором може відбуватися виключно за плату, а його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись: у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо. Договір факторингу спрямований на фінансування однією стороною другої сторони шляхом надання в її розпорядження певної суми грошових коштів. Вказана послуга за договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому, сама грошова вимога, передана клієнтом фактору, не може розглядатись як плата за надану останнім фінансову послугу.

Внаслідок того, що відступлення права вимоги є таким, що відбулось, за умовами договору від 31 жовтня 2019 року, та згідно із наведеною вище правовою позицією Верховного Суду, тільки після сплати фактором суми фінансування клієнта, однак доказів на підтвердження перерахування коштів на користь ТОВ «ОТП Факторинг України», ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність факту набуття ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-301/216/2008 від 13.05.2008 року. Внаслідок недоведеності факту уступки права вимоги, вважати ТОВ «ФК «Довіра і Гарантія» правонаступником стягувача не можливо. З цих підстав, заява задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 353, 442 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» про заміну стягувача відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів зо дня її підписання або протягом п`ятнадцяти днів зо дня отримання її копії учасниками цивільного процесу.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів зо дня її підписання або через п`ятнадцять днів зо дня отримання її копії учасниками цивільного процесу, якщо не буде оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя І.Ю. Литвиненко