УХВАЛА

09 червня 2020 року

м. Київ

справа №592/18193/19

провадження № 61-7050ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 31 березня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями Печерського районного суду м. Києва,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 31 березня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги та сплати судового збору.

У травні 2020 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду до суду надійшла заява ОСОБА_1 .

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з огляду на наступне.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, суд вказав скаржнику, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 392 ЦПК України, оскільки в ній не зазначено підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України. Крім того, суд вказував скаржнику на необхідність сплати судового збору або надання документів на підтвердження передбачених законом підстав щодо звільнення від сплати судового збору.

Звернувшись до суду з заявою від 19 травня 2020 року, скаржник недоліки касаційної скарги не усунув, а саме: повторно зазначив вимогу про звільнення від сплати судового збору, оскільки звернувся до суду з позовом про стягнення шкоди, завданої діями органів державної влади, однак, не надав суду доказів на підтвердження вказаної обставини, незважаючи на те, що Верховний Суд в ухвалі від 29 квітня 2020 року акцентував увагу скаржника на необхідності надання таких доказів. Крім того, заява від 19 травня 2020 року не є виправленою касаційною скаргою та не містить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження, які вимагає зазначати процесуальний закон.

За таких підстав недоліки касаційної скарги не були усунуті, а тому касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє особу права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 лютого 2020 року та на постанову Сумського апеляційного суду від 31 березня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш