Справа №461/3460/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

04 червня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Волоско І.Р.

секретар судового засідання Скаб В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 ; ід картка № НОМЕР_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її користь на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2016 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1 700,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Вказує на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2016 року, вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., починаючи стягнення з 25.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Однак, зазначає, що цих коштів не достатньо, оскільки догляд неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби на його фізичний та моральний розвиток та навчання. Крім того, зазначає, що на даний час вона не може повністю забезпечити потреби сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потереби його лікування, відвідування відповідних гуртків. Просить позов задовольнити.

Рух справи в суді.

Ухвалою суду від 28 квітня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позиції сторін у справі.

Позивач в суд не з`явилась, подала заяву в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, у якій позов підтримала, просить такий задовольнити; проти постановлення по справі заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.223 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін та ухвалити у справі заочне рішення.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Позиція суду.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

При цьому, виходячи з положень ст. 16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Перевіривши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 05.03.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області.

Згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 18.10.2016 року у справі № 461/4808/16-ц шлюб було розірвано (а.с.7-8).

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).

Судом також встановлено, що дитина постійно проживає з позивачкою, остання їх забезпечує всім необхідним, харчуванням, одягом, додатковим навчанням та дозвіллям.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2016 р. у справі №461/4807/16-ц вирішено стягувати із відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., починаючи стягнення з 25.07.2016 року до досягнення повноліття дітей (а.с. 12-13).

Матеріалами справи встановлено, що утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби на його фізичний та моральний розвиток та навчання.

З часу ухвалення рішення про стягнення аліментів, позивач не в змозі повністю забезпечити потреби сина одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потереби його лікування, відвідування відповідних гуртків

Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Статтею 180 Сімейного кодексу України унормовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» - на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно із ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 13 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів.

Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України); а також зобов`язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності.

Висновки за результатами розгляду справи.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 258, 259, 236-265, 351 355, 430 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 191 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 10.10.2016 р. у справі №461/4807/16-ц змінивши спосіб виконання шляхом стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій суму в розмірі 1 700,00 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 27.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ) на користь ДСА України судовий збір у сумі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2020 року.

Суддя Волоско І.Р.