ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 530/1351/19 Номер провадження 22-ц/814/1469/20Головуючий у 1-й інстанції Должко С. Р. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
У Х В А Л А

05 червня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі судді-доповідача: Абрамов П. С., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі відповідача Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власнсоті на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Проценківської сілсьької ради Зіньківського району Полтавської області про визнання права власнсоті на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на земельну ділянку площею 3,45 умовних кадастрових гектарів, згідно копії сертифіката на право на земельну частку пай серії ПЛ №0314555 від 01 грудня 1997 року, що розташована на території Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заступник прокурора Полтавської області звернувся з апеляційною скаргою на рішення суду, подавши її в інтересах держави в особі відповідача Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області.

Досліджуючи питання представництва інтересів держави, суд приймає до уваги, що у Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не належить до сфери кримінального права, наголошено, що вкрай важливо забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і щоб загальні завдання щодо захисту інтересів держави вирішувалися через систему здійснення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій було засновано окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу стосовно рівноправності сторін судового провадження зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Отже, прокурор може представляти інтереси держави у суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави у суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції).

Положення п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції відсилає до спеціального закону, яким має бути визначено виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є закон «Про прокуратуру».

За змістом ч.3 ст.23 цього закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому ч.4 цієї статті.

У п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції зазначено про можливість представництва прокурором інтересів держави у виключних випадках. Тому необхідно з`ясувати чи є таким випадком ситуація у даній справі.

У цій апеляційній скарзі, обрунтовуючи порушення інтерсів держави, вказує на те, що суд першої інстанції, ухваливши рішення про визнання права власнсоті на земельну ділянку за особою, яка не мала права на її спадкування, спричинив загрозу порушення інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування, оскільки за відсутності спадкоємців після померлої , неприйняття ними спадщини у встановлений строк, спадщина у вигляді земельної ділянки, яка належала їй, мала б бути в порядку ст. 1277 КЦ України передана за заявою органу місцевого самоврядування про визнання спадщини відумерлою у власність територіальної громади.

Порушення інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області апелянт вмотивовує тим, що за відсутності падкоємців, фактичної відмови ними від прийняття спадщини, земельна ділянка, яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай), перейшла в порядку ст. 555 ЦК України в рдакції 1963 року, у власність держави. судом не залучено до участі у справі державний орган, який є розпорядником спірної земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у справі є Проценківська сільська рада Зіньківського району. У листі, надісланому на адресу суду відповідач повідомив, що у повній мірі визнає вимоги позивача і не заперечує проти ухвалення судом рішення про їх задоволення в повному обсязі.

Апелянт не надав жодного доказу у підтвердження того чому установи, в інтерерсах яких оскаржено судове рішення, не можуть самостійно звернутися зі скаргою з метою захисту належних їм прав та інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, упоновоажений державною здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Окрім того, дана категорія справ не відноситься до переліку тих справ, за якими згідно ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється.

Так само, норми ст. 5 Закону України "Про судовий збір" не містять у своєму переліку серед осіб, звільнених від сплати судового збору - органи прокуратури. Докази, які б свідчили про наявність у апелянта пільг щодо сплати судового збору, в матеріалах справи відсутні.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду Прокуратура Полтавської області має сплатити судовий збір в сумі 1620 гривень 54 копійки (у підтвердження сплати судового збору - надати оригінал квитанції до апеляційного суду).

Розрахунковим рахунком суду апеляційної інстанції з 01 січня 2020 року є наступний: Отримувач коштів УК у м.Полтаві/м.Полтава/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38019510, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувачаUA0016002, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу;101.

При цьому апеляційний суд керується вимогами ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, згідно якої кожен має право на доступ до суду. В рішеннях Європейського Суду з прав людини висловлена позиція, що держава вправі висувати свої вимоги щодо доступу до суду апеляційної інстанції (Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства), 13 липня 1995, Серії A № 316-B).

Рішення суду щодо виконання вимог закону не є перекоджанням у доступі до правосуддя.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків, що не перевищує десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали, який з урахуванням норм Закону України № 540-IX "Про додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" буде обліковуватися з моменту закінчення терміну дії карантину.

Керуючись ст. ст. 127, 185, 357 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області в інтересах держави в особі відповідача Проценківської сільської ради Зіньківського району Полтавської області та в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області на рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 15 листопада 2019 року- залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків скарги, що не перевищує десяти днів з дня вручення цієї ухвали, який з урахуванням норм Закону України № 540-IX "Про додаткові соціальні та економічні гарантії у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" буде обліковуватися з моменту закінчення терміну дії карантину.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженю не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду П.С. Абрамов