Номер справи 220/652/20
Номер провадження № 2/220/355/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 р. позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Провадження у справі відкрито 16.04.2020 р. Справу призначено до розгляду 15.05.2020 р.

Короткий зміст вимог позовної заяви

Позовні вимоги позивач обґрунтовував наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, розташованої на території Великоновосілківської селищної ради площею 2,26200 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :03:001:0121, згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ номер 727367, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 10.10.2019 року, номер витягу НВ-019; частини квартири посімейного, спільного заселення, розташована а другому поверсі двоповерхового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53.8 кв.м. та складається з трьої кімнат житловою площею 34,0 кв.м., у тому числі 1-а кімната 1-2 15,1 кв.м, 2-а кімната 1-3 11,4 кв.м., 3-а кімната 1-6 7,5 кв.м., передпокій 1-1 7,1 кв.м., шафа 1-4 0,5 кв.м., шафа 1-5 0,5 кв.м., шафа 1-7 0,1 кв.м., шафа 1-8 0,2 кв.м., кухня 1-9 6,7 кв.м., ванна 1-10 2,6 кв.м., туалет 1-11 1,4 кв.м., згідно зі свідоцтвом про право власності на житло виданого керівником органу приватизації Великоновосілківської селищної ради 28 липня 2017 року на підставі рішення Великоновосілківської селищної ради від 28.07.2017 року за № 7/41 -475. В установлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття вказаної спадщини, проте постановою від 26.12.2019 р. йому було відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії, оскільки свідоцтво про право власності на житло видано на ім`я ОСОБА_3 , державний акт на право власності на земельну ділянку видано на ім`я ОСОБА_3 , натомість у свідоцтві про смерть матері заявника вказано ОСОБА_2 . Просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищезазначене нерухоме майно.

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надавали, просили справу розглядати без їх участі (а.с. 30, 35а). Суд вважає за можливе, за таких обставин, розглянути справу у судовому засіданні, без участі сторін, на підставі наявних матеріалів справи, оскільки вони містять достатньо фактичних даних про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 01.06.2020 р. відмовлено Великоновосілківській селищній раді Великоновосілківського району Донецької області, у прийняття визнання позову та продовжено судовий розгляд.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, належним чином завірену копію спадкової справи № 126/2018 від 09.11.2018 р. до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 36-55), судом фактично встановлено наступне.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , позивач по справі, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначено « ОСОБА_4 » (російською) та « ОСОБА_5 » (російською) (а.с. 48).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що вбачається з даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис про смерть № 216 від 24.05.2018 р., а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 5 (а.с. 39, 51-52). Заповіт спадкодавцем не складався, згідно даних інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с. 41), станом на 09.11.2018 р. свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с. 40).

09.11.2018 р. позивач звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, ОСОБА_2 (а.с. 38). Також, 09.11.2018 р. до нотаріуса звернувся ОСОБА_6 , син ОСОБА_2 , з заявою про відмову від прийняття спадщини (а.с. 37,46).

09.11.2018 р. було заведено приватним нотаріусом Гуковим О.В. спадкову справу № 126/2018, спадкодавець ОСОБА_2 (а.с. 42).

Згідно довідки, виданої Виконкомом Великоновосілківської селищної ради № 02-28-5365 від 09.11.2018 р., ОСОБА_2 на день смерті, що послідувала ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала склад сім`ї: син ОСОБА_6 (а.с. 43).

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем 1 черги за законом після смерті своєї матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно норми ст. 1261 ЦК України, беручи до уваги факт відмови ОСОБА_6 від спадщини, правом на дану дію він скористався у відповідності до положень ст. 1274 ЦК України. При цьому, позивач своєчасно, у строки для прийняття спадщини, передбачені вимогами ст. 1270 ЦК України, звернувся з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 .

Проте, Постановою від 26.12.2019 п. № 738/02-31, приватним нотаріусом Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гуковим О.В., було відмовлено довіреній особі позивача, ОСОБА_7 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на частину квартири та земельну ділянку, оскільки існують розбіжності у імені та по-батькові власника у правовстановлюючих документах на нерухоме майно та даних свідоцтва про смерть спадкодавця, а саме згідно свідоцтва про право власності на житло власником зазначено - ОСОБА_3 , у Державному акті на право власності на земельну ділянку власником вказано - ОСОБА_3 , натомість у свідоцтві про смерть дані зазначені як ОСОБА_2 .

Дійсно, у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 727367, власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6200 га, розташованої на території Великоновосілківської селищної ради, кадастровий номер земельної ділянки -03-001-0121, зазначено - ОСОБА_3 (а.с. 9), у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-019 від 10.10.2019 р. власником земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0121, площею 2,6197 га, зазначено - ОСОБА_3 (а.с. 10-12), тобто дійсно існують розбіжності у написанні імені та по-батькові (у Державному акті) власника вказаної земельної ділянки.

Згідно даних Свідоцтва про право власності на житло від 28.07.2017 року, орган приватизації - Великоновосілківська селищна рада, квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ід. код НОМЕР_4 , та ОСОБА_6 , ід. код НОМЕР_5 , свідоцтво видане згідно рішення Великоновосілківської селищної ради від 28.07.2017 р., № 7/41-475 (а.с. 14), тобто у даному документі існують розбіжності у імені, прізвищі, та по батькові спадкодавця, ОСОБА_2 , даним, вказаним у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 (актовий запис про смерть № 216 від 24.05.2018 р.), а також даним, зазначеним у повному витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 5. Також, у рішенні Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області № 7/41-475 від 28.07.2017 р., вирішено надати згоду на проведення приватизації квартири, за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 15), тобто й у даному документі містяться розбіжності у прізвищі, імені та по батькові особи, щодо якої приймається це рішення, та даних про смерть ОСОБА_2 . У пояснювальній записці до проекту рішення також вказано дані наймачів квартири - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 (а.с. 16), у даному документі не співпадає ім`я ОСОБА_8 з даними, зазначеними у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 . Згідно даних витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, власником квартири АДРЕСА_2 , вказано одним із власників - ОСОБА_2 (а.с. 21,22), що також не відповідає даним свідоцтва про смерть ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, цивільні права та обов`язки спадкодавця, у тому числі право власності на нерухоме майно, можуть переходити у спадщину.

За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі його відсутності, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися в суд за правилами позовного провадження.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що третя особа, ОСОБА_9 судовому засіданні встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті його матері, ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ; вчасно, 09.11.2018 року звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , до приватного нотаріуса Великоновосілківського районного нотаріального округу Донецької області Гукова О.В. Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв`язку з розбіжностями у імені та по батькові у правовстановлюючих документах на нерухоме майно даним, зазначеним у свідоцтві про смерть ОСОБА_2 .

Тобто, за таких умов позивач дійсно не може оформити спадщину у виді вищевказаного нерухомого майна після смерті його матері, ОСОБА_2 .

Проте, за наявності судового рішення про встановлення факту належності правовстановлюючих документів на нерухоме майно, нотаріус матиме змогу видати свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу, після смерті його матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, при встановленні вищезазначеного факту, у позивача наявні умови для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а у такому випадку, відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові.

Отже, при розгляді даної справи, позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав, при встановленні факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцеві, позивач має можливість оформити спадщину нотаріально, у такому випадку суд не має правових підстав своїм рішенням замінювати вчинення нотаріальних дій, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат

Оскільки суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст.16, 181, 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1223, 1225 ЦК України, ст. 67 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 19, 60, 79-81, 174, 235, 247, 258-259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження рішення суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: О.А. Дурач