Справа № 484/5015/19
Провадження № 2/484/289/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2020р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді - Літвіненко Т.Я.- Шаповалова В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України", ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права розпоряджання своїм майном

ВСТАНОВИВ:

28.10.2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства "Державний Ощадний Банк України", ОСОБА_2 , про усунення перешкод у здійсненні права розпоряджання своїм майном, шляхом скасування обтяження накладеного на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вказуючи, що у 2002р. вона успадкувала даний будинок після смерті свого чоловіка. У 2019 році вона звернулась до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації права власності на зазначений житловий будинок, однак їй було відмовлено, оскільки наявне зареєстроване обтяження на будинок, накладене на іншу особу, відмінну від теперішнього та попереднього власника, а саме на ОСОБА_2 , який не має ніякого відношення до її нерухомого майна, а тому, на її думку, арешт підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити та справу слухати без її участі.

Представник відповідача, АТ "Державний Ощадний Банк України", в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, вказуючи, що АТ "Державний Ощадний Банк України" є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у даній справі, на його думку, є нотаріус, який наділений повноваженнями на вчинення нотаріальної дії, щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна. Просив справи слухати без його участі.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки невідомі. Відзив на позов не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку, посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою 25 березня 1997 року, і зареєстрованого в реєстрі за № 1-616, ОСОБА_3 належав житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.7)

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві помер - ОСОБА_3 , про що відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції у Миколаївській області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 та зроблений відповідний актовий запис №533.(а.с.6)

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1148, ОСОБА_1, на праві приватної власності, належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований Первомайським МБТІ за № 11421.(а.с.7)

Рішенням державного реєстратора прав та їх обтяжень виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 47916556 від 24.07.2019 року, ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки наявне зареєстроване обтяження на даний будинок, накладене на іншу особу, відмінну від теперішнього та попереднього власника.(а.с.9)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомого майна, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення Первомайського «Ощадбанк», б/н від 11.12.1989 року зареєстровано обтяження № 3415902 у вигляді заборони.

При цьому, власником зазначеного нерухомого майна, яке обтяжується, вказаний ОСОБА_2 , тобто, особа яка, на момент отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом та переходу до неї права власності, не мала ніякого відношення до житлового будинку по АДРЕСА_1 .(а.с.8)

Зі змісту листа - повідомлення № 112.005-4811 від 08.01.2020 року, вбачається, що філія - Миколаївське обласне управління АТ "Державний Ощадний Банк України", у зв`язку з відсутністю заборгованості або будь - яких інших претензій до ОСОБА_2 , просить припинити обтяження, а саме заборону, що була накладена на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с.102)

З аналізу вищевикладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 є законним власником житлового будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , будь - які обтяження, на момент отримання нею свідоцтва про право на спадщину за законом, щодо зазначеного нерухомого майна були відсутні, та арешт був накладений відносно третьої особи, до якої, на даний час, немає жодних претензій, суд приходить до висновку, що заборона на дане нерухоме майно підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, АТ "Державний Ощадний Банк України", стверджував, що АТ "Державний Ощадний Банк України" є неналежним відповідачем, оскільки належним відповідачем у даній справі, є нотаріус, який наділений повноваженнями на вчинення нотаріальної дії, щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна.

Однак, дане твердження представника відповідача суперечить вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) встановлено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Частиною другою статті 1 Закону передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір.

Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2019 року № 61-10311св19, яка є обов`язковою для судів.

Тобто, враховуючи наведене, нотаріус не може приймати участь у даній справі в якості відповідача.

Крім того, згідно а. 1, 2 п. 2 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

З матеріалів справи вбачається, що арешт на житловий будинок був накладений за повідомленням та в інтересах Первомайського «Ощадбанк», а тому суд приходить до висновку, що саме акціонерне товариство "Державний Ощадний Банк України" (до реєстрації змін, згідно статуту, публічне акціонерне товариство "Державний Ощадний Банк України") є належним відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2, 7 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 41 Конституції України, ст.. 321 ЦПК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що права, свободи чи інтереси інших осіб не порушені, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Скасувати заборону (архівний запис) на нерухоме майно, яка зареєстрована 05.07.2006 року Другою Первомайською Державною нотаріальною конторою Миколаївської області у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження № 3415902, на підставі повідомлення Первомайського «Ощадбанк», б/н від 11.12.1989 року на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 14 Перехідних положень Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

СУДДЯ: Т.Я. Літвіненко