Провадження 2/357/910/20
02 червня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя Цукуров В. П. ,
секретар судового засідання Нізова А. Р.,
за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Бойко І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Біла Церква Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам, -
Позивач ОСОБА_1 (далі «Позивач») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі «Відповідач»), третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам.
В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на наступні обставини.
Позивач разом з Відповідачем перебували в зареєстровану шлюбі, якій 11.07.2012 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва було розірвано.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом ДРАЦС Оболонського районного управління юстиції у м.Києві на підставі актового запису №2410.
Після розірвання шлюбу син залишився проживати з Відповідачем ОСОБА_2
15.08.2012 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва з Позивача на користь Відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу).
05.09.2012 року на підставі рішення Оболонського районного суду м.Києва від 15.08.2012 року було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні в Оболонському районному відділі ДВС м.Києва, ВП №34866360. Починаючи з 2012 року по 2015 рік Позивачем рішення суду по сплаті аліментів виконувалось належним чином. Однак, починаючи з 2015 року син почав проживати разом з Позивачем і з його сім`єю, у належній йому на праві власності квартирі АДРЕСА_1 . В зв`язку з тим, що син почав проживати разом з Позивачем та його сім`єю і знаходиться на повному його утриманні, аліменти він не сплачував. Окрім цього, в період з 26.11.2014 року по грудень 2015 рік включно, Позивач перебував на обліку як безробітний в Оболонській районній філії Київського міського центру зайнятості.
Однак, державним виконавцем продовжувалось нарахування заборгованості по аліментах і згідно з довідкою розрахунку від 12.12.2019 року, заборгованість Позивача станом на жовтень місяць 2019 року становить 64 327,40 грн.
За таких обставин, Позивач звернувся до суду та просив визначити місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_4 разом з ним та звільнити його від обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 та звільнити від заборгованості по аліментам, що виникла з 01.01.2015 року по жовтень 2019 рік включно в розмірі 64 327,40 грн.
Ухвалою суду від 03.02.2020 року було відкрито провадження у даній справі, постановлено провести її розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.52-53).
01.06.2020 року у судовому засіданні Позивач ОСОБА_1 вимоги позову підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив її задовольнити. Додатково пояснив, що Відповідач з квітня 2015 року практично не спілкується з їхнім сином, уваги йому не приділяє, матеріальної допомоги не надає, не вітає його навіть з днем народження. За весь цей час вона лише 2 рази телефонувала дитині, але розмова була з претензіями. Відповідач з 2015 року проживає з іншим чоловіком та його дитиною у Київській області. У квітні 2015 року Відповідач разом зі своїм співмешканцем привезли дитину до Позивача для проживання, але без особистих речей, а лише з підручниками та зошитами. В школу до дитини вона за цей час також ні разу не приходила.
01.06.2020 року у судовому засіданні представник Позивача адвокат Бойко І.Ю. надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, підтримала заявлені вимоги, надала згоду на ухвалення заочного рішення.
В судове засідання Відповідач не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, будь-яких заяв або клопотань на адресу суду від неї не надходило (а.с.56, 73, 74, 83-84).
01.06.2020 року в судове засідання представник третьої особи - Служби у справах дітей Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву про розгляд справи за відсутності представника (а.с.59).
01.06.2020 року допитана в судовому засіданні за клопотанням Позивача у якості свідка ОСОБА_5 пояснила наступне. З Позивачем вона познайомилась у 2012 році, на той момент вона знала, що той у шлюбі, у нього є син. У вересні 2012 року вона почала проживати з Позивачем однією сім`єю у його квартирі. Син Позивача почав проживати з ними з 18.04.2015 року, його привіз чоловік його матері, колишньої дружини Позивача, при цьому сказав, що дитина хоче і буде жити з татом. З того часу син проживає весь час з ними. Мати сином не цікавиться. Вона займається і шкільними питаннями дитини і питаннями його виховання. Дитина з матір`ю проживати не бажає, а мати для цього нічого не робить. ІНФОРМАЦІЯ_2 році у неї та Позивача народився спільний син. 29.04.2015 році вони з Позивачем уклали шлюб. Вони вчотирьох проживають однією сім`єю. Між Позивачем та Відповідачем була домовленість про те, що оскільки син проживає разом з Позивачем, то Відповідач не буде подавати на аліменти, але фактично вона цього не виконала.
Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача та свідка, дослідивши доказі у справі в їх сукупності, приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини та зміст спірних правовідносин.
Позивач разом з Відповідачем перебували в зареєстровану шлюбі, якій 11.07.2012 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва було розірвано.
Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м.Києві на підставі актового запису №2410 (а.с.5).
15.08.2012 року рішенням Оболонського районного суду м.Києва з Позивача на користь Відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.06.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8).
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 12.12.2019 року, виданого Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного Територіального Управління Юстиції у м.Києві, заборгованість за виконавчим листом виданого Оболонським районним судом м.Києва від 05.09.2012 року у Позивача ОСОБА_1 станом на 31.10.2019 року складає 64 327,40 грн. (а.с.40-41).
Згідно з свідоцтвом про право власності на житло від 15.12.1998 року, виданим Державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району м.Києва, квартира АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та Позивачу ОСОБА_1 (а.с.16).
Як вбачається з акту обстеження житлово-побутових умов від 28.11.2019 року, виданим начальником служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, за місцем проживання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає в окремій кімнаті, яка облаштована всім необхідним, зі слів ОСОБА_7 проживає з батьком з кінця третього класу і бажає проживати разом з батьком (а.с.14).
Відповідно до довідки, виданої управлінням освіти Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації спеціалізована дитячо-юнацька школа Олімпійського резерву з футболу «Зміна» від 12.12.2019 року №194, ОСОБА_3 2006 року народження, дійсно є учнем Спеціалізованої школи Олімпійського резерву з футболу «Зміна» з 2012 року по даний час (а.с.25).
Згідно з характеристик виданих середньою загальноосвітньою школою №170-загальноосвітній навчальний заклад І-ІІІ ступенів, ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 убачається, що дуже активний, товариський хлопчик. Він легко входить у контакт з однолітками та вчителями. Хлопчик виховується в повній сім`ї, поважає та прислуховується до своєї мачухи , називає її мамою. За три роки навчання, біологічна мати ніколи не була в школі і не цікавилася хлопчиком, дитина її в розмовах не згадує (а.с.20-22).
Як вбачається з висновку про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 19.03.2020 року №104-2560, виданого Оболонською районною в місті Києві державною адміністрацією, після розірвання шлюбу ОСОБА_7 проживав з матір`ю, але з 2015 року і до теперішнього часу проживає з батьком за адресою АДРЕСА_2 . Спеціалістами служби у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації 28.11.2019 року було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання дитини та встановлено, що для проживання та виховання дитини створені належні умови. Під час обстеження ОСОБА_7 повідомив, що він з квітня 2015 року проживає з батьком і бажає залишитися проживати з ним. Навчається в середній загальноосвітній школі №170. З характеристики відомо, що батьки (батько та мачуха) приділяють багато уваги навчанню та вихованню дитини. Біологічна мати у школі не була, успіхами дитини не цікавилася. Батько ОСОБА_1 працює на посаді водія в ТОВ «Спорт Сервіс», характеризується позитивно. Мати дитини ОСОБА_2 , написала заяву, в якій повідомила, що не заперечує проти визначення місця проживання дитини з батьком (а.с.69-70).
Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.
Згідно з ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.
Згідно з ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ч.1 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Як вбачається з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.
За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.
Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.
Відповідно до норм Сімейного кодексу України, вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів матері дитини. При цьому обов`язок платника аліментів утримувати дитину не припиняється.
Згідно з ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ч.2 ст.197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Таким чином, судом встановлено, що після ухвалення Оболонським районним судом м.Києва рішення від 15.08.2012 року про стягнення аліментів на утримання дитини, змінилися життєві обставини, а саме: малолітній ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , переїхав проживати до свого батька ОСОБА_1 , за його зареєстрованим місцем проживання та перебуває на його повному утриманні вже протягом п`яти років, що також підтверджується дослідженими письмовими доказами.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що проживання малолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком і перебування на його утримання свідчить про суттєву зміну обставин, що були підставою стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 і тягне за собою звільнення від сплати аліментів, тому, враховуючи висновок Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації і надання згоди Відповідачем щодо проживання дитини з батьком, що у свою чергу не порушує вимог чинного законодавства України. За таких обставин позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам - підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 254, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів та звільнення від заборгованості по аліментам - задовольнити.
Визначити місце проживання неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком - ОСОБА_1 .
Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від обов`язку по сплаті аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), що були встановлені рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15.08.2012 року по справі №2/2605/3696/12.
Звільнити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) від заборгованості по аліментам, що виникла з 01.01.2015 року по жовтень 2019 рік включно в розмірі 64 327,40 грн.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09.06.2020 року.

СуддяВ. П. Цукуров