Дата документу 09.06.2020 Справа № 317/358/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №317/358/20 Головуючий у 1 інстанції: Нікітін В.В.
Провадження № 22-ц/807/2068/20 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» червня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Семенчук О.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2020 року про закриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 20 грудня 2006 року було укладено кредитний договір №14.10053, згідно з умовами кого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в розмірі 10 000 дол. США на термін до 19 грудня 2011 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитним коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

У зв`язку з невиконанням умов договору ОСОБА_1 станом на 09 грудня 2019 року має заборгованості в сумі 137 476,90 дол. США, яка складається з: 82341,47 дол. США - заборгованість за тілом кредиту, 43031,86 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 12103,57 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 укладені договори поруки.

На підставі зазначеного просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 43031,86 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, що за курсом 23,72 станом на 09 грудня 2019 року складає 1020715,72 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2020 року закрито провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неотримання судової повістки, нетотожність предметів позовів, просило скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Апеляційного суду Запорізької області від 29 червня 2010 року у справі №2-94/10 (провадження №22-2720/2010) ухвалено з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі.

За приписами статті 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України

За змістом частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальним правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з справ людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З матеріалів справи та змісту позовної заяви АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором №14.10053 від 20 грудня 2006 року, яка станом на 09 грудня 2019 року становить 43031,86 дол. США, що за курсом 23,72 складає 1020715,72 грн.

Згідно з рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2010 року у справі № 2-94/10 позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про розірвання кредитного договору, стягнення заборгованості за кредитним договором № 14.10053 від 20 грудня 2006 року в розмірі 123 179,29 доларів США станом на 09 грудня 2009 року і звернення стягнення на предмет застави залишено без задоволення; зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання кредитного договору № 14.10053 від 20 грудня 2006 року недійсним і визнання недійсними договорів поруки та застави, що укладені в забезпечення кредитного договору № 14.10053 від 20 грудня 2006 року задоволено (а.с. 77-80).

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 29 червня 2010 року № 22-2720/2010 року, яке ухвалене за наслідками апеляційного перегляду зазначеного вище рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 11 березня 2010 року за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк», скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалене нове рішення, яким позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково:

1) розірвано кредитний договір № 14.10053 від 20 грудня 2006 року,

2) стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 982 970,74 грн., що є еквівалентом 123 179,29 доларів США, та складається з: заборгованості за кредитом в сумі 674,542,29 грн. (що є еквівалентом 84 529,11 доларів США), заборгованості по відсоткам в сумі 226 745,55 грн. (що є еквівалентом 28141,23 доларів США), пені в сумі 81 682,88 грн. (що є еквівалентом 10 235,95 доларів США),

3) звернуто стягнення на іпотечне та заставне майно.

В задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до поручителів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено (а.с. 81-84).

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не звернув уваги на відмінність підстав позовів, а саме, що на відміну від попередньої справи №2-94/10 у даній справі вказано іншу суму заборгованості та інший період, за який заявлено вимогу про стягнення заборгованості за відсотками, що призвело до неправильного застосування п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

З огляду на вказане, закриття судом провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суперечить змісту цієї норми та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 22 квітня 2020 року про закриття провадження у цій справі скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складений 11 червня 2020 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В. Кочеткова