Справа № 139/196/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючої судді Коломійцевої В.І.,

за участю:секретаря судових засідань Пилипчук В.П.,

представника позивача Остаповича І.М. ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Свиріпи Я.А.,

представника опікунської ради при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області Деренько В.А.,

представника комісії з питань захисту прав дітей при Мурорванокуриловецький РДА -Панчішен І.О.,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, Опікунська рада при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Мурованокуриловецької районної державної адміністрації Вінницької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 25.02.2020 до Служби у справах дітей надійшло повідомлення від Мурованокуриловецької селищної ради про те, що через відсутність неналежного догляду та умов проживання існує загроза життю та здоров`ю зазначеної вище малолітньої дитини. Службою у справах дітей спільно з працівниками поліції було здійснено виїзд за місцем проживання даної сім`ї, перевірено та підтверджено факт загрози життю та здоров`ю дитини. У зв`язку з цим Мурованокуриловецької РДА, як органом опіки та піклування, було прийнято розпорядження про негайне відібрання малолітньої дитини. Останню поміщено до КНП «Тульчинський обласний будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної Ради.

Ухвалою суду від 10.03.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Вказаною ухвалою судом залучено для участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Службу у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації та Опікунську раду при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області.

Ухвалою суду від 29.04.2020 судом було залучено для участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 14.05.2020 у справі закрито підготовче провадження, а її призначено до судового розгляду по суті на 03.06.2020.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за обставин у ньому викладених, просив його задоволити. Додатково суду пояснив, що будинок в якому проживала дитина ОСОБА_4 , її мати ОСОБА_2 та баба ОСОБА_3 знаходиться в аварійному стані, територія навколо нього небезпечна для малолітньої дитини. Під час неодноразового відвідування даної сім`ї було встановлено, що запасу дров для опалення помешкання немає. В будинку антисанітарні умови проживання, повсюди брудні, розкидані речі, постільна білизна відсутня, ліжка брудні і в плямах сечі, залишки їжі розкидані по підлозі, мокрі плями крові. В будинку неприємний запах алкоголю, сечі та фекалій. Дитина завжди була брудна, недоглянута, блідий колір обличчя. Окремого спального місця в дитині не має, вона спала на одному ліжку з мамою та бабою. ОСОБА_2 часто залишала дитину на свою матір, ОСОБА_3 , яка зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувалася до адміністративної та кримінальної відповідальності. В будинку часто ночують сторонні особи чоловічої статі. Крім того, ОСОБА_2 згідно висновку лікарсько-консультативної комісії має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надала, однак в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, суду пояснила, що вона не зловживає спиртними напоями, по мірі можливості весь час здійснювала догляд за дитиною, яку дуже любить. На даний час вони з матір`ю зробили косметичній ремонт у приміщенні будинку.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА Свиріпа Я.А. письмових пояснень суду не надала, в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги Органу опіки та піклування, при цьому зазначила, що службою неодноразово проводилися обстеження умов проживання та виховання дитини у сім`ї ОСОБА_2 , вказувалися на помилки, недоліки. Неодноразово мати попереджалася про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків. Під час обстеження в приміщенні завжди було брудно, неприємний запах, дитина не розмовляла, не реагувала на звернення, була завжди брудна, спального місця у дитини не було, наявні продукти не для дитячого харчування. Декілька разів, коли вони приходили відповідачки вдома не було. Дитина була з бабусею ОСОБА_3 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння. На ліжку спав п`яний чоловік. Ними було викликано працівників поліції.

Представник третьої особи - опікунської ради при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради Деренько В.А. теж письмових пояснень не надала, в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, суду пояснила, що дитина дійсно проживає в жахливих антисанітарійних умовах, будинок в аварійному стані. Тому є небезпека для неї.

Представник комісії з питань захисту дітей при Мурованокуриловецькій РДА Панчішен І.О., в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі, суду пояснила, що сім`я ОСОБА_2 знаходилася під соціальним супроводом в Районному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Під час відвідування сім`ї дитина постійно була недоглянутою, блідою, з хворобливим виглядом, дуже рідко перебувала на свіжому повітрі, а більше часу проводила у темній, брудній кімнаті із стійким запахом січі, фекалій, алкоголю. За спостереженням членів комісії малолітня ОСОБА_4 не розвивалася відповідно до свого віку, нічого не говорила. Мати не створила умов для комфортного, безпечного проживання дитини, всі рекомендації та зауваження комісії ігнорувалися. В будинку постійний безлад, брудний посуд, невипрані речі. Територія навколо будинку заросла бурянами, скрізь розкидане сміття, гнилі овочі. Сам будинок в аварійному стані, існує загроза його руйнування в будь-який час. Комісією було запропоновано сім`ї ОСОБА_2 звернутися до селищної ради з проханням надання іншого житла.

Третя особа ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що ОСОБА_4 завжди була нагодована, в неї було достатньої іграшок, одягу, зауваження комісії вони час від часу виконували, разом з тим, підтвердила, що в будинку був безлад, неприємний запах, який був пов`язаний з її хворобою, від якої вона вилікувалася, також покинула пити. На даний час вони з дочкою зробили косметичний ремонт у будинку, придбали дитяче ліжко.

Вислухавши учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Так, встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов`язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України "Про охорону дитинства", міжнародними правовими актами у сфері захисту прав дитини.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

За змістом ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Основні підстави для відібрання дитини зазначені у ч. 1 ст. 164 СК України. Так, згідно п.п. 2-5 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Таким чином, випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у ч. 1 ст. 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток (Постанова ВС № 61-23391св18 від 27.12.2018).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі "Мамчур проти України", N 10383/09, § 100, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності.

У цій справі, судом встановлено, що відповідач являється матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 65-66).

Вказані особи разом з ОСОБА_3 (матір`ю відповідача) зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 64).

Починаючи з 08.02.2018 по 24.02.2020 комісією Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА та РЦ СССДМ неодноразово проводилися профілактичні бесіди з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 стосовно роз`яснення норм чинного законодавства щодо обов`язків батьків з виховання та розвитку дитини, прав батьків щодо виховання дитини, прав батьків по захисту дитини, здійснення батьківських прав та виконання батьківських обов`язків, підстави позбавлення батьківських прав, проінформовано стосовно адміністративної, кримінальної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується відповідними актами (а.с. 20-27).

Згідно актів відвідування сім`ї від 18.04.2018, 27.04.2018, 04.05.2018, 16.07.2018, 18.01.2019, 23.02.2019, 04.04.2019, 12.04.2019, 07.05.2019, 17.06.2019, 04.09.2019 встановлено, що відповідач, її мати та дочка проживають у неналежних умовах. В кімнаті дуже відчувався неприємний запах мочі дорослої людини, в помешканні надзвичайно брудно (а.с. 28-38).

Згідно акту від 18.01.2019 виявлено, що з часу останнього візиту до лікаря, коли у дитини було виявлено низький гемоглобін, пройшло два місяці. Протягом цього терміну мати з дитиною для повторної здачі аналізів в лікарні не появлялася. Зі слів ОСОБА_2 її з дитиною в лікарню не пускала бабка. ОСОБА_4 виповнилося 1 рік, вона ходить в ходунках. Складається враження, що з дівчинкою мало розмовляють тому що дитина не видає жодних звуків. Дівчинка дуже бліда. З розмови з матір`ю виявилося, що ОСОБА_4 дуже рідко буває на свіжому повітрі. Майже весь час перебуває в приміщенні, де брудно, чути неприємний запах сечі, цигарок, немитого посуду, що горою стояла на столі. У коридорі стояла миска із нічним туалетом (а.с. 32).

Актом від 12.04.2019 зафіксовано, що в кімнаті сморід та не топлено, бо немає дров. У дитини сльозиться ліве око, воно зачервонілося, підпухло, носик простуджений. Дитина недоглянута, в брудному одязі. Харчується дівчинка в основному молокопродуктами (а.с. 35).

Актом від 07.05.2019 встановлено, що дитина перебуває в брудному одязі, обличчя - в молочній каші. Дівчинка самостійно не ходить, вигляд обличчя дуже блідий, спадкова пігментна пляма на лівій щоці значно збільшилося. ОСОБА_4 мало буває на свіжому повітрі, більшість часу проводить у темній кімнаті (а.с. 36).

З акту від 04.09.2019 слідує, що в РЦСССД зі скаргою звернулася ОСОБА_2 . Вона розповіла про те, що її мати - ОСОБА_3 , не дозволяє їй гуляти з дитиною, відбирає у неї дівчинку. Під час візиту в дану сім`ю ОСОБА_3 не заперечувала цього і стверджувала, що вона не відпустить ОСОБА_2 одну гуляти з дитиною. ОСОБА_4 була дуже стривожена і чимось налякана, весь час плакала, зовсім не йшла на контакт. Дитині ніхто не приділяє уваги, не виховує, не вчить розмовляти. ОСОБА_4 не говорить жодного слова. До кінця візиту дівчинка дещо заспокоїлася і навіть посміхалася, обіймала маму і пішла на контакт (а.с. 38).

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 08.02.2018 встановлено, що ОСОБА_2 є інвалідом другої групи з психічним розладом і потребує постійного стороннього догляду. Цей догляд за нею офіційно здійснює мати ОСОБА_3 В маленькій хатинці тепло, але не так чисто, як би мало бути. В помешканні відсутня шафа для зберігання одежі та холодильник для зберігання продуктів. Двоє дорослих членів сім`ї та місячна дитина мешкають в одній невеличкій кімнаті площею 13 м.кв. Будиночок знаходиться в аварійному стані. Територія навколо будинку небезпечна для дитини (а.с. 41).

З акту перевірки матеріально-побутових умов від 19.06.2018 вбачається, що на момент перевірки в будинку потрібно зробити ремонт. Дитині необхідно придбати одяг та дитячі іграшки. ОСОБА_2 зобов`язалася у двохтижневий термін покращити умови проживання та виховання дитини (а.с. 42).

При цьому, висновком оцінки потреб сім`ї від 14.01.2019 встановлено, що основними чинниками, що спричиняють складні життєві обставини сім`ї малолітньої ОСОБА_4 є інвалідність матері, алкозалежність бабки, антисанітарний стан помешкання та його аварійність (а.с. 39-40). Сама ж відповідач, вважає норми проживання сім`ї нормою, що відображено у зазначеному висновку.

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 28.01.2019, встановлено, що у дитини дефіцитна анемія, відставання у фізичному розвитку. В будинку антисанітарія. Дитина спить з мамою та бабусею оскільки не має власного ліжка, іграшок також обмаль. Дитина не отримує повноцінного харчування (а.с. 43).

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 14.02.2019 зафіксовано факт перебування дитини у лікарні з діагнозом ГРВІ та гострий отит (а.с. 44).

18.03.2019 наказом начальника Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на профілактичний облік як дитину, яка проживає в сім`ї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с. 10).

З акту перевірки матеріально-побутових умов від 19.03.2019 вбачаються неналежні умови проживання сім`ї, аварійний стан будинку, антисанітарія, недостатність їжі. Дитина брудна, недоглянута (а.с. 45).

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 12.04.2019 встановлено одноманітний та незбалансований раціон харчування дитини. В ОСОБА_4 нежить та сльозиться ліве око (а.с. 46).

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 20.11.2019 встановлено, що дитина недоглянута, говорить лише 2 слова «мама» і «баба». Запасу дров для опалення будинку немає. Наявні продукти: сало, свиняча голова, хліб, бублики, крупа (а.с. 47).

Актом перевірки матеріально-побутових умов від 13.01.2020 встановлено аварійність житла. В будинку холодно, брудно. Дитина брудна, неохайна, одяг не відповідає віку. Наявні продукти харчування: макарони, крупа, картопля, смалець. Запасу дров немає (а.с. 48).

Згідно акту перевірки матеріально-побутових умов від 24.01.2020, на момент обстеження в будинку знаходилися малолітня дитина, бабка та сторонній чоловік який спав на ліжку біля дитини. Обоє дорослих мали ознаки алкогольного сп`яніння. Зі слів бабки - це ОСОБА_9 , який вночі прийшов до її дочки ОСОБА_2 і вони втрьох при малолітній дитині розпивали спиртні напої. Матір дитини, зі слів бабки, залишила дочку і пішла з дому. В будинку брудно, антисанітарія, речі розкидані. На столі залишки їжі, сморід. Дитина брудна, недоглянута, гола нижче пояса. Запас продуктів харчування мінімальний. Заготовлених дров для опалення будинку немає. Помешкання в аварійному стані, стіни потріскані (а.с. 49).

Актами перевірки матеріально-побутових умов від 28.01.2020, 30.01.2020, 06.02.2020, 17.02.2020 та 24.02.2020 знову зафіксовано факт відсутності належних умов для комфортного проживання дитини (а.с. 50-54).

Сім`я ОСОБА_2 перебувала під соціальним супроводом з 23.06.2018 по 22.12.2018 та з 21.03.2019 по 21.09.2019 (а.с. 104).

12.02.2020 на засіданні опікунської ради при виконкомі Мурованокуриловецької селищної ради було прийнято рішення звернутися до Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА щодо вилучення дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з сім`ї у зв`язку із загрозою безпеці її життю та здоров`ю та клопотати перед Мурованокуриловецький районним судом щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дочки (а.с. 56).

Селищний голова 25.02.2020 направила Службі у справах дітей листа у якому просила терміново прийняти міри щодо вилучення із родини ОСОБА_2 малолітньої дитини ОСОБА_4 у зв`язку із загрозою безпеці життя і здоров`я, через відсутність належного догляду та умов проживання (а.с. 11).

Останнім актом перевірки матеріально-побутових умов від 25.02.2020 крім усього вищевказаного у попередніх актах, встановлено, що дитина брудна, недоглянута, має блідий колір обличчя, подряпини на лобі. Іграшки та розвиваючі ігри відсутні. Територія навколо будинку захаращена та небезпечна для дитини. Комісією прийнято рішення про негайне вилучення дитини у зв`язку із загрозою для її життя та здоров`я (а.с. 55).

Критичний стан умов проживання малолітньої ОСОБА_4 підтверджується також доданими позивачем фотографіями (а.с. 67-73).

За клопотанням Служби у справах дітей Мурованокуриловецької РДА, як органом опіки та піклування, 25.02.2020 прийнято розпорядження про негайне відібрання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_2 та влаштування її до КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» (а.с. 12-13).

25.02.2020 було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини, яким встановлено, що у малолітньої ОСОБА_4 на обличчі біля лівої брови наявні подряпини. Мати неодноразово залишала малолітню дитину на декілька днів під наглядом бабки, яка зловживає спиртними напоями. Також в будинку часто знаходилися сторонні чоловіки в стані алкогольного сп`яніння. Стан здоров`я дитини не задовільний. Вона бліда, розвиток не відповідає віку. Дитина проживає в антисанітарних умовах. Дівчинка брудна, недоглянута. Мати виявляла агресію: кричала, вживала ненормативну лексику, погрожувала членам комісії та працівникам поліції. Житло знаходиться в аварійному стані, стіни потріскані, навколо будинку територія небезпечна для перебування дитини (а.с. 16-19).

З довідки КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» № 106 від 26.02.2020, ОСОБА_4 знаходиться на вихованні в будинку дитини з 25.02.2020 на повному державному утриманні (а.с. 14).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показала, що сім`ю ОСОБА_3 знає більше двадцяти років. Будинок в якому проживає сім`я - це частина спільного будинку, яку покійний чоловік ОСОБА_3 відокремив для того щоб вона не руйнувалася. При цьому зазначила, що інші розвалини частин спільного будинку є загрозою як для дітей так і для дорослих. Разом з тим, вказала, що ОСОБА_4 завжди була під наглядом, з нею весь час гуляла ОСОБА_3 . Дитині купляли молоко, фрукти, в хаті було тепло. ОСОБА_4 не розмовляла, але адекватно себе вела, реагувала правильно.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що тривалий час проживає по сусідству з ОСОБА_3. ОСОБА_3 хворіє на алкоголізм, ОСОБА_2 алкогольні напої не вживає. Дитину вони дуже люблять, по своєму піклувалися про неї. Тому, вважає, що дитині з матір`ю навіть в незадовільних умовах проживання буде краще ніж в дитячому будинку.

Згідно характеристики виданої за місцем проживання відповідача, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю, яка не може створити дитині належні умови для проживання та виховання. Сім`я проживає в незадовільних умовах, ведуть аморальний спосіб життя. Будинок знаходиться в аварійному стані. ОСОБА_2 періодично залишає дитину на декілька днів під наглядом бабки, яка зловживає спиртними напоями (а.с. 60).

З історії розвитку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що вона знаходилась на лікуванні в ОДКП, а після виписки з 01.02.2018 по 06.02.2018 перебувала під наглядом Мурованокуриловецької ЛПЛ. В перші місяці дитина спостерігалася майже щоденно на дому. Періодично мати з бабкою та дитиною відвідували дитячу консультацію для профілактичного огляду. Проводилися постійно бесіди щодо харчування та догляду за дитиною, дотримання санітарних норм у кімнаті їх проживання. Антисанітарні умови, де проживає дитина: брудно, одежа розкидана, не заметено, в кімнаті ходять у брудному взутті, неприємний запах, посуд не митий. Декілька разів у кімнаті знаходився чоловік, який перебував у нетверезому стані. Профілактичні щеплення дитина отримала після першого року, по дефіцитній анемії перебуває на «Д» обліку. Фізичний розвиток дитини відповідає віку. Розумовий розвиток оцінити не можливо так як дитина лише 2-річного віку. Але запасний словник у дитини малий. 16.01.2020 дитина оглянута лікарем-педіатром, а також обстежена лабораторно лікарями ЦРЛ. Встановлено захворювання серця та дефіцитну анемію. В дитячій консультації зроблено зауваження матері та бабусі щодо догляду за дитиною. Мати поводила себе агресивно (а.с. 58).

Згідно повідомлення КНП «Тульчинський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей з ураженням центральної нервової системи та порушенням психіки Вінницької обласної ради» № 116 від 28.02.2020, ОСОБА_4 поступила до закладу 25.02.2020 з діагнозом: Вроджена вада серця, дефект міжшлуночкової перетинки, вторинна кардіопатія, дефіцитна анемія І ст., затримка психорозвитку. При огляді зовнішній вигляд дитини був неохайний: брудне та немите волосся, тіло, невиправний одяг мав неприємний запах. На лобній ділянці зліва відмічались подряпини. Дівчинка була сумна. За час перебування в закладі дитина стала більш активна, весела. Дівчинка частково розуміє до неї мову. Активно вступає в контакт з дорослими, проситься на руки, залюбки виконує найпростіші доручення, дії з предметами. Дитина іноді розмовляє окремими звукосполученнями та вживає декілька осмислених слів (мама, баба, ба). ОСОБА_4 почала виконувати нескладні дії з предметами: нанизує кільця на стрижень пірамідки, складає кубики один на один та у кошик, виконує найпростіші дії з лялькою. Дівчинка знає частини тіла та предмети одягу, показує їх. Ігрова діяльність на предметно-маніпуляційному рівні, нетривала, грається уособлено, діти не цікавлять. Мілка моторика недостатньо розвинена. Навички самообслуговування частково сформовані: частково роздягається, самостійно їсть тверду їжу, п`є з чашки, основну їжу їсть з ложки за допомогою дорослого. Фізіологічні потреби регулює під контролем дорослого. Загальний рівень розвитку дитини не відповідає віковій нормі. Емоційно - легка лабільність (а.с. 59).

Згідно висновку органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА № 01-31/1126 від 27.05.2020, в інтересах малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним відібрати малолітню дитину, ОСОБА_4 від матері ОСОБА_2 , без позбавлення її батьківських прав терміном на 1 рік (а.с. 117,118).

З висновку ЛКК № 660 від 12.12.2019 слідує, що відповідач ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності має високий ступінь втрати здоров`я внаслідок тривалої хвороби, що спричиняє повну нездатність до самообслуговування та залежність від інших осіб і перешкоджає виконанню батьківських обов`язків (а.с. 62).

Відповідно до довідки УПСЗН № 01-4/579 від 03.03.2020, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства ІІ групи з 01.03.2016 довічно і отримує допомогу в сумі 1638 грн в місяць (а.с. 63).

На підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 за станом здоров`я не може забезпечити безпечні умови життя, здоров`я та морального виховання своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 .

Вказаних умов, не здатна забезпечити і мати відповідача, бабка ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , що слідує із досліджених судом актів, відомостей про притягнення вказаної особи до кримінальної та адміністративної відповідальності (а.с. 57).

У зв`язку з викладеним, малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід відібрати від матері, ОСОБА_2 , терміном на 1 рік, без позбавлення останньої батьківських прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 СК України якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Крім того, відповідно до положень ст.ст. 180, 181 ч. 3, 183 ч. 1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

Згідно ч. 4 ст. 170 СК України, при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

Таким чином, у цій справі суд вважає за необхідне прийняти рішення про перерахування відповідачем аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

При цьому, на підставі ч. 1 ст. 170 СК України, враховуючи те, що судом встановлена неможливість передачі малолітньої ОСОБА_4 її бабці - ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що усі встановлені вище ризики для безпечності умов життя, здоров`я та морального виховання дитини були допущені, в тому числі, і останньою, суд вважає, що ОСОБА_4 повинна бути передана на опікування органу опіки та піклування.

Тому, суд вважає за необхідне передати ОСОБА_4 на опікування органу опіки та піклування Мурованокуриловецької РДА та зобов`язати вказаний орган відкрити особистий рахунок на зазначену дитину у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Визначаючи розмір аліментів, які мають стягуватися з відповідача на користь її дитини, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, які мають стягуватися з матері у якої відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, та виду їх стягнення, в даному випадку, суд виходить із того, що остання ніде не працює, є інвалідом ІІ групи, інших доказів, які б підтверджували обставини визначені в ст. 182 СК України та які мають враховуватися при визначенні розміру аліментів суду надано не було.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1. ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Крім того, позивач у цій справі на підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" був звільнений від сплати судового збору за вимогу про відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

Відповідач на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" також звільнена від сплати судового збору як інвалід ІІ групи.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, в даному випадку, судовий збір слід покласти на рахунок держави.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 7, 150, 155, 164, 170, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 8, 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-283, 288, 289, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Відібрати від матері, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , без позбавлення її батьківських прав малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На період відібрання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері передати її на опікування органу опіки та піклування - комісії з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецький районній державній адміністрації Вінницької області.

Стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із 03 березня 2020 року на період відібрання дитини.

Зобов`язати орган опіки та піклування - комісію з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецький районній державній адміністрації Вінницької областівідкрити особистий рахунок ОСОБА_4 у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць з 03.03.2020 по 03.04.2020, допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Орган опіки та піклування - Комісія з питань захисту прав дитини при Мурованокуриловецькій районній державній адміністрації Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 74.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа-1: Служба у справах дітей Мурованокуриловецької районної державної адміністрації, , адреса місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 74.

Третя особа-2: Опікунська рада при виконавчому комітеті Мурованокуриловецької селищної ради Вінницької області, , місцезнаходження: Вінницька область, смт Муровані Курилівці, вул. Соборна, 45.

Третя особа-3: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 10.06.2020.

Суддя: