Провадження № 2/537/534/2020
Справа № 524/1024/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2020 року до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу для розгляду на підставі ухвали від 17 березня 2020 року.

Згідно змісту позову ОСОБА_1 , остання просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 28 листопада 2008 року у Відділі РАЦС Святошинського районного управління юстиції в місті Києві за актовим записом №1636; після розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 28 листопада 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 у Відділі РАЦС Святошинського РУЮ в місті Києві було зареєстровано шлюб за актовим записом №1636. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що протягом перебування у зареєстрованому шлюбі між подружжям виникли неприязні стосунки, розбіжності і непорозуміння щодо подальшого сімейного життя. Між сторонами зникли взаєморозуміння і взаємоповага, часто виникали сварки, у зв`язку із чим вже тривалий час кожен живе окремим життям, фактично сім`я припинила своє існування. Позивач вказує, що подружжя спільного господарства не веде, не підтримує подружніх стосунків, не проживають разом приблизно з вересня 2014 року, та вважає, що подальше сумісне життя та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем неможливе, примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. У зв`язку із викладеними обставинами позивач і звернулась до суду.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 квітня 2020 року відкрито провадження у справі.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надала до суду заяву, згідно якої просила суд розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надавши заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи.

Приймаючи до уваги думку позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

Шлюб між сторонами у справі, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 28 листопада 2008 року у Відділі РАЦС Святошинського РУЮ в місті Києві за актовим записом №1636, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

Сторони від шлюбу мають дитину - чина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 07 вересня 2010 року Відділом РАЦС Святошинського РУЮ у місті Києві.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що подружжя шлюбно - сімейних відносин не підтримує тривалий час, а саме з вересня 2014 року, спільного господарства не веде, фактично проживає окремо.

Збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, подружжя не має наміру щодо поновлення сімейних стосунків.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків значний час, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін; приймаючи до уваги думку відповідача, який позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, і вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивач ОСОБА_1 бажає відновити своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Статтею 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України та частиною 3 статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами) передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За викладених обставин, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового, сплаченого нею при подачі позову до суду згідно квитанції (код) 1875-4829-9528-0674 від 19 лютого 2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи, а також стягнути на її користь з відповідача ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 265 Цивільного процесуального кодексу України, частиною 3 статті 105, статтями 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 28 листопада 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції в місті Києві за актовим записом №1636, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із державного бюджету 50 відсотків судового збору, що складає 420 грн. 40 коп., сплаченого нею при подачі позову до суду 19 лютого 2020 року згідно квитанції (код) 1875-4829-9528-0674 на розрахунковий рахунок №UА0016009, отримувач - УК у місті Кременчук, код отримувача - 37965850, МФО отримувача - 899998, банк отримувача - Казначейство України, призначення платежу - судовий збір.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області виконати ухвалу суду про повернення витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на оплату судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Д.О. Зоріна