Дата документу 04.06.2020 Справа № 554/4215/20
Провадження № 2/554/1504/2020
У Х В А Л А

Іменем України

(про повернення позову)

04 червня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Троцька А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Комунального підприємства «міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Ухвалою від 22 травня 2020 року вказана позовна заява залишена буз руху з наданням терміну для усунення недоліків, а саме:

- чітко визначити прохальну частина позовної заяви;

- надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону;

- надати документи про розмір заборгованості по виплаті заробітної плати або клопотання про витребування таких доказів.

Позивачем 31.01.2019 року направлена уточнена позовна заява, текст якої містить клопотання про витребування доказів, а саме: копію припису №109 від 27.08.2001р. та наказ про звільнення позивача.

Разом із тим, згідно ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів оформлене з порушенням ч.ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України.

Крім того, до позовної заяви долучено заяву про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Так, згідно ч.3 ст. 177 ЦПК України, у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч.2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положеннями ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 має статус малозабезпеченої пенсіонерки із тяжким матеріальним станом та хворобами, які потребують постійного лікування. Тому з посиланням на п.п. «г» п.2 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» просить звільнити її від сплати судового збору.

Звернувшись до суду з клопотанням про звільнення сплати судового збору, позивачем надана довідка з Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської районної у м.Полтаві ради про отримання допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Положення ЗУ «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка звертається до суду.

Доводи про відсутність можливості сплати судового збору без надання належних доказів наведеного не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

Крім того, слід зазначити, що звільнення від сплати судового збору (чи зменшення його розміру, надання розстрочення або відстрочення) є правом суду, а не його обов`язком.

У зв`язку з наведеним, враховуючи відсутність наданих документів про розмір доходів позивача, а також ціну позову 1369906, 15 грн., відсутність клопотання про зменшення або відстрочку сплати судового збору, приходжу до висновку про відмову у звільненні від сплати судового збору.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Оскільки позивачем у повній мірі не усунуто недоліки позовної заяви, суддя приходить до висновку про повернення позовної заяви.

Також, суд роз`яснює позивачам про те, що відповідно до ч.7 ст.185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 136, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «міський клінічний пологовий будинок Полтавської міської ради» про стягнення заборгованості по заробітній платі на час звільнення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - вважати неподаною та повернути позивачам.

Роз`яснити позивачам, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою на офіційному веб-порталі судової влади України: http://www.ok.pl.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили через п`ятнадцять днів з дня її постановлення, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави А.І.Троцька