Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/856/20
провадження № 2/650/215/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого Сікора О.О.,

за участю секретаря Коваленко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся представник ОСОБА_2 до Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: продовжити строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0132716 виданого 14.07.1997 року відповідно до рішення Великоолександрівської районної державної адміністрації від 12.06.1997 року №207.

Позов мотивований тим, що після смерті батька позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилось майно у виді права на земельну ділянку, яка розташована на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, право на яку підтверджується сертифікатом ХС № 0132716 про що позивач дізналася нещодавно, а іншого майна яке б потребувало прийняття спадщини померлий не мав.

Однак позивач не подала у передбачений законодавством шестимісячний строк заяви на прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не знала про існування у померлого майна у вигляді земельної ділянки, іншого суттєвого майна померлий не мав, відповідно і підстав звернення до нотаріуса не було. Коли дізналася про наявне право за померлим звернулася до суду з невірно визначеними позовними вимогами, в зв`язку з чим вимушена була написати заяву про залишення позову без розгляду та звернутися з належно оформленою заявою.

Оскільки продовження строку на прийняття спадщини та визнання права на неї вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявив відповідні вимоги.

Відзив на позов не подано.

На судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити.

Представник відповідача на судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про, що складено відповідний актовий запис № 08 виконавчим комітетом Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Після смерті ОСОБА_3 залишилось майно у виді права на земельну частку (пай) яке розташоване на території Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, право на яку за померлим підтверджується сертифікатом серії ХС №0132716 виданого 14.07.1997 року відповідно до рішення Великоолександрівської районної державної адміністрації від 12.06.1997 року № 207.

Те що позивач є дочкою померлого ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від 16 липня 1959 року та свідоцтвами про укладення шлюбу: серія НОМЕР_5 від 20 жовтня 1979 року згідно з якими позивачка при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Отже позивача як доньку померлого віднесено до спадкоємців першої черги за законом, що надає їй право вирішувати питання про право на спадщину.

Відповідно до витягу № 58077490 завідуючого Великоолександрівської державної нотаріальної контори від 28 жовтня 2019 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася.

Відповідно до листа завідуючого Великоолександрівської державної нотаріальної контори від 06 листопада 2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та було рекомендовано звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування.

Відповідно до листа Відділу у Великоолександрівському районі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 25 жовтня 2019 року та сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС № 0132716 ОСОБА_3 на момент смерті належало право на земельну частку (пай) розміром 8,14 який знаходиться у відділі як не витребуваний.

Наведені докази суд визнає належними та допустимим, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності.

Відповідно до пунктів чотири та п`ять Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК) ЦК застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, відповідно до пункту першого Прикінцевих та перехідних положень ЦК цей Кодекс набрав чинності з 1 січня 2004 року, а спадщина відкрилася до вказанні дати та до 01 липня 2003 року спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК УРСР.

Відповідно до статті 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до статті 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до частини першої статті 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої та другої статті 550 ЦК УРСР строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину.

Відповідно до частини першої статті 561 ЦК УРСР свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 4) та абзацу 5 п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року « 24-753/0/4-13, у разі продовження зазначеного строку суд одночасно вирішує питання про визнання за позивачем права на належне йому майно, що зберіглося в натурі, або на грошові суми, коли воно реалізоване.

Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку зі смертю. Крім того, у разі продовження судом строку на прийняття спадщини спадкоємець має право в судовому порядку на визнання за ним права на спадкове майно лише на підставі даного факту.

Суд вважає, що позивачем було пропущено шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважної причини, адже вона на час відкриття спадщини не знала про існування у померлого земельної ділянки, іншого майна заради якого необхідно було б звертатися до нотаріуса померлий не мав, коли позивач дізналася про наявне право за померлим звернулася до суду із відповідною заявою, а отже, враховуючи відсутність інших спадкоємців, що прийняли спадщину є підстави для продовження зазначеного строку.

При цьому слід зазначити, що висновок про поважність причин пропуску вказаного строку дає суд у кожному конкретному випадку, виходячи з особливих обставин справи, дій спадкоємця, обставин смерті спадкодавця, наявності інших спадкоємців, їх поведінки та поведінки органів місцевого самоврядування, яка мала місце впродовж існування неоформленої спадщини.

Наведене положення закону також свідчить про наділення суду дискреційними повноваженнями при вирішенні вказаного питання, який на власний розсуд кваліфікує наведені позивачем причини поважними або неповажними, які завадили останньому звернутись вчасно до нотаріуса. Будь-які обмеження при цьому законодавчо не встановлені, а отже суд враховуючи наведене має ухвалити у справі законне, і найголовніше справедливе рішення, яким буде досягнуто справедливий баланс прав та інтересів сторін.

Закон вимагає подання відповідної заяви саме для прийняття спадщини та не передбачає подання «автоматично» такої заяви «на всяк випадок». Такі випадки закон, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, не врегульовував.

Оскільки причин пропуску вказаного строку може бути безліч, законодавець і надав можливість суду вирішувати таке питання, в кожному випадку виходячи виключно з «поважності» причин без будь-яких обмежень.

Суд вважає, що не обізнаність позивача про спадщину у вигляді права на земельну ділянку, є достатньою підставою для подання відповідної заяви після спливу значного проміжку часу, враховуючи те, що відповідне право після смерті спадкодавця не було реалізоване відповідачем, а отже права та інтереси останнього жодним чином не будуть порушені. Навпаки, прийняття судом позитивного рішення сприятиме визначеності щодо спірного права на земельну ділянку (пай) та дозволить позивачу отримати конкретну земельну ділянку для її використання за прямим призначенням, з метою обробки, підтримання та використання її корисних властивостей.

Виходячи з наведеного, зважаючи на продовження позивачу строку на прийняття спадщини, за останнім слід визнати право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, якому на момент смерті належало право на земельну частку (пай), і яке не припинилось у зв`язку зі смертю.

Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин.

Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин та у зв`язку з цим набув право на неї, так і відповідача, який таке право не набув у порядку встановленому законом та не заявив про свої права на неї.

Також, ухвалюючи рішення у підготовчому судовому засіданні, суд у відповідності до частини четвертої статті 200, частини четвертої статті 206 ЦПК України встановив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України) судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до його компетенції, відповідачем позовні вимоги не заперечувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 224 - 226 ЦПК України, наведеними положеннями цивільного законодавства, Великоолександрівський районний суд Херсонської області

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах якої звернувся представник ОСОБА_2 до Благодатівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області (місце знаходження: Херсонська область, Великоолександрівський район, с. Благодатівка, вул. Миру, 97) про продовження строку для прийняття спадщини та визнання права на земельну частку пай в порядку спадкування - задовольнити.

Продовжити строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , право на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХС №0132716 виданого 14.07.1997 року відповідно до рішення Великоолександрівської районної державної адміністрації від 12.06.1997 року №207.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.О. Сікора