Справа № 711/2123/20
Номер провадження № 2-др/708/1/20
Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді Івахненко О.Г.
при секретарі - Тендітній Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чигирина Черкаської області заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсним договору купівлі-продажу,
22.05.2020 року представник позивачки звернулася до суду із заявою про повідомлення про приєднання доказів, що підтверджують судові витрати, упродовж 5 днів з дати ухвалення рішення у справі.
В заяві про ухвалення додаткового рішення останньою надано вище зазначені докази, тому вона просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7500,00 грн.
У судове засідання сторони не з`явилися.
Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як передбачено п.п. 1-4 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч.1, п. 1 і п.4 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно до положень ч.1 і ч.4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
Як визначено ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас, в матеріалах цивільної справи № 711/2123/20 наявна заява ОСОБА_1 від 22.05.2020 року, яка сформована в системі "Електронний суд", про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення (а.п. 153-154), а заяву про ухвалення додаткового рішення сформовано в системі "Електронний суд" 30.05.2020 року, тобто, порушення порядку та строків для подання відповідних доказів судом не встановлено.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічна правова позиція висловлена і в Додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц.
Виходячи з положень ст.,ст. 137, 141 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Вказана правова позиція зазначена і в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 335/9780/15-ц та є обов`язковою для виконання.
Згідно з договором про надання правової допомоги № 6/2019 від 12.04.2019 року, укладеним між Адвокатським об'єднанням "ВІБ ЕНД КОМПАНІ" в особі голови Вегери В.М. та ОСОБА_2 , сторони погодили надання останній у належній якості та обсязі правової допомоги у визначеному в договорі обсязі.
30 січня 2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги № 6/2019 від 12.04.2019 року щодо п. 10.1 договору, згідно з якою термін дії договору визначено до 31.12.2021 року.
02.03.2020 року між сторонами укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання правової допомоги № 6/2019 від 12.04.2019 року щодо п. 3.1 та п. 3.6 договору, згідно з якими погодили вартість послуг (гонорару) та умови опису робіт (наданих послуг).
Разом з тим, згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи представником позивачки є адвокат Лучинович Інна Віталіївна, яка діє на підставі ордеру серії ЧК № 102380, виданого згідно з договором про надання правової допомоги від 12 квітня 2019 року № 6/2019, та здійснює адвокатську діяльність в Адвокатському об`єднанні "ВІБ ЕНД КОМПАНІ".
Судячи з рахунку-фактури № 1 від 12.04.2019 року позивачкою сплачено 7500 грн. за надання правової допомоги за договором від 12 квітня 2019 року № 6/2019, що підтверджується також квитанцією № 0.0.137883895 від 12.06.2019 року.
Окрім того, 29.05.2020 року адвокат Лучинович І.В. складено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом на виконання умов договору про надання правової допомоги за договором від 12 квітня 2019 року № 6/2019 з розрахунку 500 грн. за 1 годину роботи адвоката, що разом становить 7500 грн., та який є невід`ємним додатком до договору про надання правової допомоги.
Таким чином, представником позивачки надано належне та допустиме документальне підтвердження здійснення позивачкою оплати послуг адвокатському об`єднанню «ВІБ ЕНД КОМПАНІ», що узгоджується з положеннями ст.,ст. 137, 141 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Суд вважає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та значенням справи для сторони.
Клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу від сторін до суду не надходили.
Виходячи з вище викладених обставин, суд вбачає підстави для стягнення даних витрат на користь позивачки, так як вони доведені належним чином.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю та ухвалити додаткове рішення у справі.
Керуючись ст.ст. 137, 141,270 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсним договору купівлі-продажу - задовольнити повністю.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам» про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Стягнути з приватного виконавця Бурмаги Євгенія Анатолійовича, Державного підприємства «Сетам» на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу по 3750 гривень з кожного, в загальній сумі 7500 гривень.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.
Суддя О.Г. Івахненко