Справа № 752/5418/20
Провадження № 2/752/4718/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

10.06.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 червня 2006 року Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою. На даний час у квартирі, окрім позивача зареєстровані її чоловік ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , 2009 року народження, донька ОСОБА_5 , 2015 року народження, та брат позивача - ОСОБА_2 . Відповідач з грудня 1995 року по теперішній час не проживає в квартирі, його речі у спірній квартирі відсутні, кошти на утримання житла не надає.

Позивач зазначає, що на даний час вона позбавлена можливості в повній мірі здійснювати свої права як власника квартири, оскільки відповідач зареєстрований та не проживає в даній квартирі. До цього часу відповідач зареєстрований в квартирі і ніяких дій по самостійному зняттю з реєстраційного обліку з квартир не здійснює. Така формальна реєстрація відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості позивача в повноцінному володіння, користуванні та розпорядженні своїм майном.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 18 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 24)

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 червня 2006 року Сімнадцятою київською державною нотаріальною конторою. (а.с.10)

У спірній квартирі зареєстровані: позивач ОСОБА_1 та відповідач - ОСОБА_2 . Згідно довідки № 11932364 від 17.03.2020 р. відповідач зареєстрований у спірній квартирі з 20 червня 1991 року.

Позивач просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того він не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири.

Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власником квартири, в якій зареєстрований відповідач, є позивач ОСОБА_1 .

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року позивач посилається на письмові докази.

У матеріалах справи містяться акти від 02 квітня 2019 року, 03 липня 2019 року та від 16 вересня 2019 року, складені ЖБК «Домобудівник -4», зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_2 з грудна 1995 року і по теперішній час та його речі у квартирі відсутні. (а.с. 17,18,19).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утримані житла участі не бере, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391, 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Голосіївський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: