Справа № 182/1048/20
Провадження № 2/0182/1333/2020
04.06.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Самара» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,-
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення боргу за кредитним договором.
На підтвердження позовних вимог позивач посилається на наступне.
11.04.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 228/18. В якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 228/18 від 11.04.2018 року між позивачем та відповідачами по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Відповідно до умов договору, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_2 , визначених договором. Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 11.04.2018 року по 10.04.2020 року, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Кредит був отриманий відповідачем 11.04.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 38 від 13.04.2018 року на суму 15 000,00 грн. Відповідно до умов Кредитного договору № 228/18 від 11.04.2018 року, ОСОБА_2 зобов`язалась погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості. Відповідач повинен був повернути у строк до 10.04.2020 року 15 000,00 грн. боргу та проценти за користування кредитом, які розраховувались щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно п.4.1 Кредитного договору. Проте, ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення зобов`язання виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість за кредитом, а з квітня 2019 року призупинила сплату по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 16.02.2020 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 12 804,59 грн., а відсотки - 22 612,32 грн. Тобто, відповідач повинен повернути всього 35 416 грн. 91 коп. Тому, оскільки відповідачами сума заборгованості не сплачується, вимушені звернутись до суду.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову. Крім цього, було роз`яснено, що позивач у п`ятиденний строк з дня вручення відзиву має право на подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам ч.3-5 ст.178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи (а.с.24-25).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
20 травня 2020 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач по справі наполягає на задоволенні своїх позовних вимог, оскільки вважає доводи відповідача ОСОБА_2 безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Від відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відзиви на позовну заяву не надходили.
Крім того, зазначені відповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином оголошенням на офіційному веб-порталі «Судової влади» (а.с.26).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суддя враховує наступне.
Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Як встановлено судом, 11.04.2018 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 228/18. Згідно умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн. строком на 24 місяці, починаючи з 11.04.2018 року по 10.04.2020 року, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язалась повернути отриманий кредит та сплатити проценти за користування кредитом (а.с.6-8). Кредит був отриманий відповідачем 11.04.2018 року, що підтверджується видатковим касовим ордером № 38 від 13.04.2018 року на суму 15 000,00 грн. (а.с.10). Відповідно до умов Кредитного договору № 228/18 від 11.04.2018 року, ОСОБА_2 зобов`язалась погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з «10» по «16» число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості. Відповідач повинен був повернути у строк до 10.04.2020 року 15 000,00 грн. боргу та проценти за користування кредитом, які розраховувались щомісячно при своєчасному внесенні платежів, відповідно п.4.1 Кредитного договору. Проте, ОСОБА_2 неналежним чином виконувала свої зобов`язання по Кредитному договору. Порушення зобов`язання виявилися в тому, що відповідач несвоєчасно сплачувала заборгованість за кредитом, а з квітня 2019 року призупинила сплату по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Станом на 16.02.2020 року сума кредиту не погашена за плановим розрахунком та залишок за кредитом складає 12 804,59 грн., а відсотки - 22 612,32 грн. (а.с.5) Вимогу позивача щодо стягнення заборгованості суми кредиту в розмірі 12 804,59 грн. грн. (тіло кредиту) відповідач ОСОБА_2 визнає в повному обсязі.
Щодо суми нарахованих відсотків суддя зазначає наступне.
У відповідності до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору, проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
З огляду на наведене та враховуючи, що факт укладення кредитного договору та отримання грошових коштів відповідачем не заперечується та останнім визнається позовна вимога про стягнення заборгованості за тілом кредиту, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а також наявність на утриманні відповідачки малолітньої дитини із особливими освітніми потребами, суддя вважає, що вимоги позивача про стягнення відсотків є законними, але, враховуючи те, що сума нарахованих відсотків за користування кредитом при прострочених платежах значно перевищує розмір збитків позивача, суд приходить до висновку про необхідність зменшення суми нарахованих відсотків до розміру суми заборгованості за тілом кредиту.
Крім того, судом встановлено, що в якості забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 228/18 від 11.04.2018 року між позивачем та відповідачами по справі, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Відповідно до умов договору, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прийняли зобов`язання перед позивачем відповідати у повному обсязі по зобов`язанням ОСОБА_2 , визначених договором (а.с.9). Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками.
Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Тому, з огляду на вищенаведене та враховуючи, що відповідачами заборгованість не сплачується, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково.
Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно і судові витрати в сумі 2 102 грн.00 коп. (а.с.4).
На підставі викладеного, керуючись ст. 2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Кредитної спілки «Самара» - задовольнити частково.
Стягнути на користь Кредитної спілки «Самара» солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість по кредиту в сумі 25 609 грн. 18 коп. (яка складається з: залишку за кредитом в сумі 12 804,59 грн., відсотків в розмірі 12 804,59 грн.) і витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн. 00 коп. А всього - 27 711 грн. 18 коп.
В задоволенні інших вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал