ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5211/20 Справа № 177/1173/19 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерного товариства «Ідея Банк»,

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, в порядку ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року, яке ухвалено суддею Строговою Г.Г. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Криворізький районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В мотивування заявлених позовних вимог зазначив, що 16.01.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М., вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 129 за кредитним договором № С17.187.77418 від 19.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів за період з 31.03.2018 по 05.12.2018 включно в розмірі: 36479,66 грн. - основний борг; 7290,77 грн. - прострочений борг; 13013,96 грн. - прострочені проценти; 2108,88 грн. - строкові проценти; 550,00 грн. - інші штрафні санкції, 1900 грн. плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 61343,27 грн.

Позивач вважає, що виконавчий напис від 16.01.2019 є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, тому що нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором у виконавчому напису зроблено відповідачем одноособово без врахування думки та позиції позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 129, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 16 січня 2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованості за кредитним договором № С17.187.77418 від 19.09.2017 за період з 31.03.2018 по 05.12.2018 включно в розмірі 6134327 грн. Стягнуто з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 , судові витрати в загальному розмірі сумі 1152, 60 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник відповідача АТ «Ідея Банк» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

В мотивування доводів апеляційної скарги представник зазначає, що нотаріус вчинив виконавчий напис у відповідності та з дотриманням вимог діючого законодавства. Зокрема зауважує, що суд не урахував про доведеність розміру заборгованості, яка існувала на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Позивачем не спростований належними та допустимим доказами розмір доведеної відповідачем заборгованості.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, поданого на неї відзиву, в межах заявлених вимог, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. 16 січня 2019 року вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 129 за кредитним договором № С17.187.77418 від 19.09.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» грошових коштів за період з 31.03.2018 по 05.12.2018 включно в розмірі: 36479,66 грн. - основний борг; 7290,77 грн. - прострочений борг; 13013,96 грн. - прострочені проценти; 2108,88 грн. строкові проценти; 550,00 грн. - інші штрафні санкції, 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 61343,27 грн. (а.с. 14,15,93 том 1).

На підставі виконавчого напису, Криворізьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області 25.03.2019 відкрито виконавче провадження № 58719228 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 61343,27 грн. (а.с.16,том 1).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції дійшов висновку, що у нотаріуса не було правових підстав для посвідчення оскаржуваного виконавчого напису, оскільки надані відповідачем АТ «Ідея Банк» документи не підтверджують безспірність заявлених вимог про стягнення суми боргу. Тому визнав виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду н наступне.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується представником відповідача АТ «Ідея Банк» в повному обсязі.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Інструкції про вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Положеннями частин першої та другої статті 1 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок) встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 глави 16 вказаного Порядку, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.99 № 1172.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року справа № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), відступати від якої немає підстав.

Колегія суддів не може погодитися, з висновком суду першої інстанції, що заявлені відповідачем АТ «Ідея Банк» вимоги нотаріусу не були безспірними та що нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням Порядку, за відсутності доказів, що спростовують безспірність заборгованості.

Як видно з матеріалів які були надіслані відповідачем та стали підставою для проведення 16 січня 2019 року виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. були вимоги АТ «Ідея Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № С17.187.77418 від 19.09.2017 задоволено на його користь грошових коштів за період з 31.03.2018 по 05.12.2018 включно в розмірі: 36479,66 грн. - основний борг; 7290,77 грн. - прострочений борг; 13013,96 грн. - прострочені проценти; 2108,88 грн. - строкові проценти; 550,00 грн. - інші штрафні санкції, 1900 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 61343,27 грн.

Проте, колегія суддів не може визнати, достовірним, що саме за зазначений приватним нотаріусом проміжок часу з 31.03.2018 по 05.12.2018 утворилась заборгованість в розмірі: 36479,66 грн. - основний борг; 7290,77 грн. - прострочений борг; 13013,96 грн. - прострочені проценти; 2108,88 грн. - строкові проценти; 550,00 грн. - інші штрафні санкції.

Як видно з розрахунку заборгованості та виписці по рахунку позичальника, а також вимоги АТ «Ідея Банк» від 05 грудня 2018 року надісланої позичальнику даний розмір заборгованості в загальному обсязі 59443,27 грн. виник за увесь період використання ОСОБА_1 кредитними коштами, а саме з 19 вересня 2017 року по 05 грудня 2018рік (а.с. 44-48,65-70,72-86 том1).

З огляду на детальний розрахунок заборгованості, наданий АТ «Ідея Банк», що міститься в матеріалах справи, станом на 31 березня 2018 року позичальник ОСОБА_1 мав заборгованість за кредитом поточну- 38433,44 грн., прострочену 3636,34 грн., заборгованість по відсоткам 1830,32 грн. (а.с.80 том.1).

Отже, за період з 31.03.2018 по 05.12.2018, за який приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. вчинено виконавчий напис за вимогами АТ «Ідея Банк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № С17.187.77418 від 19.09.2017 не могла бути включена заборгованість за кредитом, яка існувала станом на 31 березня 2018 року, прострочена за кредитом 3636,34 грн., та за простроченими відсотками 1830,32 грн., а мала бути відрахована від розміру загальної заборгованості, якщо як видно з тексту виконавчого напису нотаріуса він не охоплював увесь період виникнення заборгованості впродовж користування кредитними коштами.

Колегією суддів досліджено наявні в матеріалах справи докази, з яких встановлено, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису за зазначений в ньому проміжок часу з 31.03.2018 по 05.12.2018 була іншою. Оскільки запропонована в ньому до стягнення сума відповідає розрахунку заборгованості за увесь період користування позичальником кредитних коштів з 19 вересня 2017 року по 05 грудня 2018 року, тому колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про не безспірність сум за якими вчинено нотаріусом виконавчий напис.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 369, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 10 червня 2020 року.

Головуючий:

Судді: