Постанова

Іменем України

29 травня 2020 року

м. Київ

справа № 487/3436/17

провадження № 61-14716 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Миколаївобленерго»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 листопада 2017 року у складі судді Кузьменко В.В. та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року у складі суддів Самчишиної Н.В., Лисенка П.П., Серебрякової Т.В.,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства (Далі-ПАТ) «Миколаївобленерго» про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 12 067 грн. 72 коп. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. - ОСОБА_1 , матеріальної шкоди у розмірі 8000 грн. та моральної шкоди у розмірі 30 000 грн. - ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилались на те, що ними та ПАТ «Миколаївобленерго» укладено договори про користування електричною енергією в будинку ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та будинку ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та відкрито особові рахунки.

20 квітня 2017 року відповідач вночі о 00 год. 20 хв. відключив будинки від електропостачання. Відключення було здійснено на ТП №713, розташованій поблизу їх будинків.

Вказували, що такими діями відповідач грубо порушив вимоги Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26 липня 1999 року № 1357(далі - Правила).

Через раптове та неочікуване відключення та відсутність електропостачання у будинках, що тривало більше двох місяців, позивачі зазнали істотних збитків, що складалися з вартості ремонту ТП, вартості втраченого врожаю, моральної шкоди та шкоди здоров`ю.

У зв`язку із викладеним та враховуючи уточнену позовну заяву просили визнати незаконними дії ПАТ «Миколаївобленерго»: в частині неповідомлення споживачів електричної енергії про причини тимчасового припинення постачання електричної енергії протягом 5 днів після виникнення аварійної ситуації 20 квітня 2017 року, в частині їх не забезпечення надійним постачанням електричної енергії, згідно з умовами договорів про користування електричною енергією в період з 20 квітня 2017 по 27 липня 2017 року; зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» відшкодувати ОСОБА_1 збитки в сумі 10 000 грн., моральну шкоду в сумі 30 000 грн. та двократну вартість недовідпущеної електричної енергії в сумі 1267 грн. 72 коп., зобов`язати ПАТ «Миколаївобленерго» відшкодувати ОСОБА_2 збитки в сумі 8000 грн. та моральну шкоду в сумі 30 000 грн. визнати за позивачами право власності на ТП № 713 за набувальною давністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 листопада 2017 року позов задоволено частково.

Визнано незаконними дії ПАТ «Миколаївобленерго» в частині: неповідомлення споживачів електричної енергії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про причини тимчасового припинення постачання електричної енергії протягом п`яти днів після виникнення аварійної ситуації 20 квітня 2017 року; незабезпечення споживачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійним постачанням електричної енергії, згідно з умовами договорів про користування електричною енергією в період з 20 квітня 2017 року по 27 липня 2017 року.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївобленерго» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн.

Стягнуто з ПАТ «Миколаївобленерго» в дохід держави судовий збір в розмірі 1 280 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи вимоги про визнання незаконними дій ПАТ «Миколаївобленерго» та відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення відповідачем Правил та наявності правових підстав для відшкодування завданої моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 листопада 2017 року скасовано в частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В інших частинах рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Миколаївобленерго» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі по 704 грн. з кожної.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення моральної шкоди, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у правовідносинах, що виникають з порушень зобов`язання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про електроенергетику», Правилах користування електричною енергією для населення та, відповідно, в типовому договорі про користування електричною енергією.

Короткий зміст вимог касаційної скарги.

У березні 2018 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала до Верховного суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року у якій просила рішення суду першої інстанції в частині відмови у визнанні за позивачами права власності на ТП № 713 та відмови у визначенні судом розміру завданої моральної шкоди, та рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та відмови у визнанні за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права власності на ТП № 713 скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що відшкодування моральної шкоди передбачено договором про користування електричною енергією № 40358807, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Миколаївобленерго». Також вказала на те, що відповідач не є балансоутримувачем ТП № 713, володіння споживачами зазначеною ТП відбувається добросовісно та правомірно.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

17 липня 2018 року від АТ «Миколаївобленерго» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якій заявник посилаючись на те, що припинення постачання електричної енергії на об`єкти позивачів у зв`язку з аварійною ситуацією, яка виникла через коротке замикання в обладнанні ТПА № 713 просив суд касаційну скаргу відхилити, постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 1 лютого 2014 року між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та ОСОБА_1 укладено договір про користування електричною енергією № 40382807 за адресою: АДРЕСА_1 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 , між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» та ОСОБА_2 22 січня 2013 року укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_2 , та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_3 , а також договір про приєднання до електричних мереж № 259 від 30 серпня 2005 року.

Згідно з п.1, п.7, п.10, п.14 Договору енергопостачальник взяв на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві за вказаною адресою електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності електроустановок споживача згідно з технічними характеристиками його електричної мережі з гарантованим рівнем надійності, безпеки та якості, а споживач зобов`язався сплачувати одержану електричну енергію за діючими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором. Споживач має право на отримання електричної енергії, якісні характеристики якої визначені державними стандартами, відшкодування згідно із законодавством збитків, заподіяних внаслідок порушення його прав. Енергопостачальник зобов`язується надавати споживачу інформацію про терміни обмежень та відключень. Енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, а також відповідальність за відмову в реалізації права споживача на надання необхідної інформації.

20 квітня 2017 року відключено будинки позивачів від електропостачання та 27 серпня 2017 року здійснено електропостачання на об`єкт споживача ПАТ «СФ «Мисфа», а саме: ТП № 317.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, викладені у відзиві, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку .

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 611 ЦК України передбачено правові наслідки, встановлені договором або законом, у разі порушення зобов`язання, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її заподіяла за наявності вини.

Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Таким чином, у правовідносинах, що виникають з порушень зобов`язання в процесі споживання електричної енергії, не застосовуються положення Закону України «Про захист прав споживачів», норми про відшкодування моральної шкоди відсутні в Законі України «Про електроенергетику», Правилах користування електричною енергією для населення та, відповідно, в типовому договорі про користування електричною енергією.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-1575цс16.

Згідно з положеннями частини 1 статті 1167 ЦК України, яка регулює позадоговірні (деліктні) відносини, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього в її завданні. Особа звільняється від відповідальності щодо відшкодування моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. З`ясуванню підлягає: чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для стягнення моральної шкоди.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанції без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду міста Миколаєва від 2 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 29 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров