Справа № 2-2011/2008
УХВАЛА

04 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши заяву державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Крилишина Р.М. про роз`яснення рішення суду,

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Крилишин Р.М. звернувся до суду із заявою про роз`яснення рішення суду в якому просить роз`яснити рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-2011/2008 в частині «зобов`язати Мавдрик М.М., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користуванні належною ОСОБА_4 , ОСОБА_5 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме, які перешкоди зобов`язано не чинити ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у користуванні належною ОСОБА_4 , ОСОБА_5 земельною ділянкою по АДРЕСА_1 . Свої вимоги мотивує тим, що в цій частині рішення суду не виконується, так як у рішенні не зазначено, які саме перешкоди у користуванні земельною ділянкою чинять відповідачі, а тому рішення є незрозумілим, що унеможливлює його реалізацію.

Згідно з ч. 3 ст. 271 ЦПК України суд ухвалив проводити розгляд заяви по суті за відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву про роз`яснення рішення, вивчивши матеріали справи № 2-2011/2008, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 26 грудня 2008 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 11 червня 2009 року, задоволено позов ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та встановлено межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у відповідності до межі «A-Б», яка визначена та погоджена у виданому на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0555 га по АДРЕСА_2 і згідно викопіювання генплану м.Львова від 05 травня 2008 року та межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_3 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 у відповідності до викопіювання генплану від 05 травня 2008 року; зобов`язано Управління земельних ресурсів у м.Львові встановити межі в натурі між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у відповідності до межі «A-Б», яка визначена та погоджена у виданому на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 державному акті на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0555 га по АДРЕСА_2 , та згідно викопіювання з генплану від 05 травня 2008 року та межі користування між земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою будинковолодіння по АДРЕСА_3 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 у відповідності до викопіювання з генплану м.Львова для вирішення питання землекористування від 05 травня 2008 року; зобов`язано ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у користуванні належною їм земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , усунути перешкоди щодо приватизації належної ОСОБА_4 та ОСОБА_5 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 шляхом дачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згоди, як суміжних землекористувачів, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 власників будинковолодіння і земельної ділянки по АДРЕСА_2 і ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , як власників будинковолодіння по АДРЕСА_3 та стягнуто з ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку в користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 судові витрати по справі, а саме: 8 грн. 50 коп. - судового збору, 7 грн. 50 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1000 грн. - витрат за надання правової допомоги.

Згідно зі ст. 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року №14 встановлено, що роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Судом також встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 23.12.2011 року за заявою державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ та заявою ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було роз`яснено рішення суду в частині, що боржниками ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 чиняться перешкоди стягувачам ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , поскільки така зайнята самовільним будівництвом здійсненим боржниками, суд вважає, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2008 року стягувачам встановлено межі користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку, а тому останнім не належить вищевказана спірна земельна ділянка на праві приватної власності /а.с. 305-307 Том 3/.

Також ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2016 року за заявою ОСОБА_5 , ОСОБА_4 роз`яснено рішення Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2008 року наступним чином: зобов`язуючи ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у користуванні належною ОСОБА_5 , ОСОБА_4 земельною ділянкою на АДРЕСА_1 судом визначено, що під поняттям не чинити перешкоди слід розуміти обов`язок ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 утриматись від вчинення будь-яких дій, які б перешкоджали вільному користуванні та безперешкодному доступу ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до належної їм земельної ділянки на АДРЕСА_1 та у випадку наявності будь-яких речей та споруд, які утруднюють чи унеможливлюють користування та доступ ОСОБА_5 , ОСОБА_4 до належної їм земельної ділянки на АДРЕСА_1 вчинити дії щодо їх усунення з належної ОСОБА_5 , ОСОБА_4 земельної ділянки на АДРЕСА_1 /а.с. 154-155 Том 8/.

Згідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Законом України "Про виконавче провадження" визначено порядок дій і рішень, які приймає державний виконавець, і якими повинен керуватися в своїй роботі.

Таким чином, враховуючи винесені 23.12.2011 року та 09.08.2016 року ухвали Залізничного районного суду м. Львова про роз`яснення рішення суду у справі № 2-2011/2008, суд приходить до висновку, що жодних підстав, передбачених вимогами ст.221 ЦПК України для роз`яснення рішення суду від 26 грудня 2008 року немає, оскільки ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 09.08.2016р. рішення в цій частині вже роз`яснено.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Крилишина Р.М.

Керуючись ст. 271 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби у м. Львові Крилишина Р.М. про роз`яснення рішення суду - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 02 квітня 2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.