10.06.2020 Провадження №2/389/153/20
Рішення

(заочне)

іменем України

10 червня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Савельєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Солонько К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду міста Знам`янка Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтували тим, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , в якій 10.09.2014 зареєстрований відповідач. Фактично відповідач у квартирі не проживав і не проживає, місце його перебування та контактні дані не відомі. Він не сплачує комунальні послуги, не приймає участі в утриманні житла й взагалі квартирою не цікавиться. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації місця проживання, що перешкоджає їм користуватися та розпоряджатися своїм майном, тому вони змушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, але подали суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили розглядати справу за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та відзив не подав. Згідно з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.06.2020, розгляд справи проводиться заочно.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Свідоцтво про право власності на житло від 16.01.1997, свідоцтва про шлюб від 30.06.2012 та від 18.08.2018, свідоцтво про розірвання шлюбу від 23.04.2014 свідчать про те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.3, 19, 20, 21). З будинкової книги вказаної квартири, довідки, виданої Знам`янським РС УДМС України в Кіровоградській області, та довідки, виданої виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області, встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в квартирі АДРЕСА_2 (а.с.14-15, 35, 39).

Як вбачається з акту про не проживання особи від 27.02.2020, за місцем реєстрації по АДРЕСА_3 ОСОБА_5 не проживає з 2014 року (а.с.18).

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до Закону України від 17.07.1997 №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч.1 ст.383 ЦК України зазначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Частиною 2 статті 406 ЦК України визначено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Під час судового розгляду встановлено, що позивачі є власниками житлової квартири. Відповідач спільним побутом з позивачами не пов`язаний, взаємних прав та обов`язків вони не мають. Реєстрація місця проживання ОСОБА_5 , який не є членом сім`ї позивачів, у їх квартирі перешкоджає їм розпоряджатися своїм майном, при цьому відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає.

Дослідивши надані докази та встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, аналізуючи та оцінюючи всі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що право відповідача, який не пов`язаний з позивачами спільним побутом, на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі ч.2 ст.406 ЦК України, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі викладеного, ст.ст.319, 321, 383, 391, 406 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: не відомий, місце проживання: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ЦПК щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва