Провадження № 2/521/854/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди за договором оренди житлового приміщення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди за договором оренди житлового приміщення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 23.04.2019р. між нею та відповідачем укладено договір оренди житлового приміщення, згідно з яким відповідач надала позивачу однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у тимчасове користування строком на шість місяців а саме з 23.04.2019р. по 23.10.2019р., а остання у свою чергу зобов`язувалася сплачувати орендну плату у сумі 4000грн. щомісячно. Також при підписанні договору найму (оренди) квартири позивач зобов`язалася внести страховий депозит в сумі 2000грн. до 05.05.2019р.

В подальшому відповідач, не попередивши заздалегідь позивача, достроково припинила дію договору, виставила позивача з квартири, не надавши їй навіть часу щоб знайти інше житло та забрати меблі, які вона завезла в квартиру. Крім того, відповідач не повернула сплачений позивачем страховий депозит в сумі 2000грн. та диван, який залишився в орендованій квартирі. Внаслідок невиконання умов договору позивачу було завдано моральної шкоди, яку вона оцінила в 20000 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в сумі 17741 грн. та моральну шкоду в сумі 20000 грн.

В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 30969,40 грн., яка складається з: невиплаченого залишку з квартплати - 903 грн., оплати за телефон стаціонарний - 198 грн., послуг в Ощадбанку - 45 грн., ремонту пральної машини - 3000 грн., ремонту замку в дверях - 400 грн., ремонту пульта від телевізора - 120 грн., вартості ліжка (дивану) - 7000 грн., ремонту приставки Т2 - 350 грн., ремонту змішувача у ванну - 120 грн., шторки -35 грн., придбання нової шторки - 80 грн., послуг таксі з перевезення речей на нову квартиру 450 грн., послуг ріелтора - 2500 грн., послуг оренди нової квартири - (5000 грн. + 5000 грн. завдаток за останній місяць = 10 000 грн.), моральну шкоду в сумі 37000 грн., а всього 67969,40 грн. а також просила стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн. та послуги адвоката в розмірі 5000грн.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає його безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника а також пояснення представника відповідача, суд прийшов до наступних висновків.

Сторонами не заперечується, що 23.04.2019р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди житлового приміщення, згідно з яким відповідач надала позивачу однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 у тимчасове користування строком на шість місяців а саме з 23.04.2019р. по 23.10.2019р., а остання у свою чергу зобов`язувалася сплачувати орендну плату у сумі 4000грн. щомісячно.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст.810-812, 815 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є об`єктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом. Договір найму житла укладається у письмовій формі. Предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Помешкання має бути придатним для постійного проживання у ньому. Наймач зобов`язаний використовувати житло лише для проживання у ньому, забезпечувати збереження житла та підтримувати його в належному стані. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Відповідно до п.п.2.2.2., 2.2.6 розділу 2 договору передбачено, що орендар зобов`язується інформувати орендодавця по всім питанням та обставинам, що мають відношення до жилого приміщення. Своєчасно повідомляти орендодавцю про виявлені недоліки елементів жилого приміщення. Орендатор зобов`язується прийняти на себе повну матеріальну відповідальність за все передане йому майно, яке знаходиться в жилому приміщенні, утримувати його у справності та чистоті.

Згідно до п.п.3.1., 3.3. розділу 3 договору за оренду жилого приміщення береться плата в розмірі 4000грн. у місяць. При підписанні договору найму (оренди) квартири позивач зобов`язалася внести страховий депозит в сумі 2000грн., який у разі псування орендованого майна, несплати комунальних рахунків та ін.. буде утриманий орендодавцем для покриття можливих збитків. У разі відсутності подібних збитків, претензій у сторін один до одного з приводу виконання зобов`язань по договору оренди, страховий депозит повинен бути повернутий орендарю.

Пунктами 3.4.,3.5.,3.6. розділу 3 договору передбачено, що оплату міжміських, міжнародних (ці послуги закреслені), мобільних телефонних переговорів, інших платних послуг телефонного зв`язку, в тому числі і інтеренету сплачує орендар; опалення сплачує орендар; електроенергію, газ, водопостачання сплачує орендар.

Також пунктом 4.1. розділу 4 договору передбачено, що при достроковому припиненні оренди та розірванні дійсного договору, кожна сторона зобов`язана попередити іншу сторону не пізніше як за тридцять календарних днів до дати передбачуваного припинення оренди.

Відповідно до розділу 6 договору залишкову суму страхового депозиту в розмірі 2000грн. орендар зобов`язується сплатити орендодавцю до 05.05.2019р.

Сторони не заперечують, що орендодавцем було передано орендарю наступне майно: пральна машина-автомат «Samsung-1шт. в робочому стані; бойлер «Аsten» - 1шт., в робочому стані; холодильник «Snaige» - 1 шт., в робочому стані, газова плита «Indesit» - 1шт., в робочому стані та телевізор «Panasonic» - 1шт., в робочому стані.

Також сторонами не заперечується, що позивачем було передано відповідачу 4000грн. в якості страхового депозиту.

Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності до вимог ч.3 ст.825 Цивільного кодексу України договір найму частини будинку, квартири, кімнати (частини кімнати) може бути розірваний на вимогу наймодавця у разі необхідності використання житла для проживання самого наймодавця та членів його сім`ї. Наймодавець повинен попередити наймача про розірвання договору не пізніше ніж за два місяці.

В матеріалах справи міститься часткова переписка сторін по вайберу, яку сторони визнали в судовому засіданні,з якої вбачається, що ще 08.06.2019р. позивачу було відомо про те, що відповідач має намір розірвати договір, на що позивачем було надано відповідь, що вона поки залишається в орендованій квартирі, оскільки вона захворіла та у неї немає зайвих коштів на маклерів та переїзди. Вказане позивачем було підтверджено в судовому засіданні.

Відповідач в судовому засіданні вказувала на те, що вона увійшла у скрутне становище позивача і дозволила їй ще пожити у спірній квартирі за умови, що позивач буде підшукувати собі інше житло.

Також з цієї переписки вбачається, що позивач 16.08.2019р. має намір звільнити орендовану квартиру та з`їхати з неї.

В судовому засіданні позивач пояснила, що вона переїхала на іншу орендовану квартиру та забрала свої речі 12.08.2019р., однак ключі від квартири вона повернула відповідачу 17.08.2019р.

В матеріалах справи є аркуш, на якому позивачем та відповідачем зазначено наступне: написано відповідачем - 17.08.2019р. квартира здана, претензій немає, комунальні послуги сплачені, поломки сплачені із заставної суми; написано позивачем - світло - 62,10 + 7 (кВ) = 69,10; вода - 43,90, газ - 55.00 + 7(кВ) = 62.00, домофон - 30.00, квартплата 203.20 + 15.00(кВ) = 218,20, усього - 423,20; залишок з квартплати: 4000 - 3097 = 903грн.; 903 - 423 = 480грн. (повернення з 4000, - кв.плата за серпень 2019р.; пульт - 120грн., замок - 300грн., пральна машина - 3000грн., усього - 3420грн., залишок із заставної суми - 580грн.

Як пояснила в судовому засіданні відповідач, вона вирахувала із заставної суми вартість ремонту пральної машини, ремонту замка та пульта, що в цілому складає 3420 грн., оскільки вони були зламані і їй довелося їх ремонтувати за свої кошти, однак доказів того, що за ремонт було відповідачем було сплачено 3420 грн., надано не було.

Сторони не заперечували, що позивач повідомляла відповідача про те, що зламалися замок у вхідних дверях, пульт до телевізора та пральна машина вийшла з ладу.

Суду відповідачем не було надано доказів того, що саме внаслідок дій позивача зазначене майно було зіпсоване, а посилання на те, що майстром при ремонті пральної машини було виявлено, що пральна машина перевантажувалася, внаслідок чого лопнув ремінь і машина перестала працювати, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, суд зазначає, що зламане майно, вартість якого відповідачем було відраховано з страхового депозиту, має фізичний знос.

Також позивачем не заперечувалося, що з 23.07.2019р. по 15.08.2019р., тобто 24 дні вона проживала у спірній квартирі і тому орендна плата складала 3097грн. (4000грн.( орендна плата за місяць) : 31 день = 129грн. (за 1 день) х 24 (дні) = 3097грн.). Таким чином залишок із орендної плати повинен складати 903грн.

З цієї суми було відраховано 423грн.20коп. за світло, воду, газ, домофон та квартплату.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтвердили, що відповідачем було повернуто позивачу 480 грн. - як залишок з квартирної плати (4000грн.) за серпень 2019р. та 580грн. - як залишок із страхового депозиту.

Відповідачем не було надано доказів того, що за комунальні послуги та квартплату було сплачено саме суму 423,20 грн., яка була відрахована із залишку квартплати.

Стосовно іншого майна, переліченого в уточненій позовній заяві, вартість яких просить стягнути позивач з відповідача, суд зазначає, що доказів його придбання за ціни, які зазначені в цій заяві, ні позивачем, ні його представником не надано, а отже підстав для задоволення цих вимог суд не вбачає.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в сумі 3420 грн., які складаються із недоведених відрахувань відповідачем зі страхового депозиту: за пульт - 120грн., ремонт пральної машини - 3000грн., ремонт замка - 300грн.

Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача неповернутий залишок з квартирної плати в сумі 423грн.20коп., оскільки доказів сплати саме цієї суми відповідачем надано не було. Крім того, як заявляла позивач в судовому засіданні, квитанцій на цю суму відповідач їй не показувала, а дані за користування світлом, водою, газом та домофоном вона писала зі слів відповідача.

Суд вважає недопустимими доказами пояснення свідків як позивача так і відповідача, оскільки ці свідки не були допитані в судовому засіданні, не були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та відмови від давання показань та приведені до присяги.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача в якості доказу надав суду аудіо диск, який знаходиться в матеріалах справи, однак підтвердження надіслання його копії відповідачу надано не було.

Згідно ч.9 ст.83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, наданий в якості доказу аудіодиск до уваги прийматися не може.

Згідно до ст.ст.23,1167 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В своїй позовній заяві позивач зазначала, що внаслідок невиконання умов договору відповідачем, позивач зазнала душевних страждань, оскільки через примусове виселення мала шукати інше житло, чим було порушено звичайний спосіб життя позивача, що вплинуло на душевні почуття - втому, психічну напругу, дратівливість, змусило позивача хвилюватися.

Суд критично ставиться до таких вимог, оскільки як було встановлено судом, позивач більше як за два місяці була попереджена про розірвання договору оренди. Крім того, позивачем не було надано доказів того та позивач не змогла пояснити в судовому засіданні з чого саме складається розмір моральної шкоди в сумі 37000 грн., яку вона просить стягнути з відповідача. Також договором оренди, на підставі якого у сторін виникли правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди, а відтак суд відмовляє в задоволенні цієї частини позовних вимог.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.133 , ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

В судовому засіданні інтереси позивача представляла адвокат Мельник А.С., що підтверджується ордером та договором про надання правової допомоги №5 від 22.08.2019р., нею було підписано позовну заяву та уточнення до позовної заяви. У цьому договорі зазначено, що вартість послуг адвоката становить 500 грн. Клієнт на протязі трьох днів з моменту підписання договору, сплачує передплату за надані послуги, що становить 50% від загальної вартості послуг. Інша частина гонорару підлягає оплаті на протязі 3-х днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг (після виконання адвокатом роботи за домовленістю з клієнтом в повному обсязі). Адвокат залишає за собою право в односторонньому порядку надавати весь обсяг або частину роботи безоплатно.

Однак, представником позивача не було надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не надано акту приймання-передачі адвокатських послуг, який повинен був бути підписаним протягом трьох днів з моменту отримання, однак в судовому засіданні нею було надано квитанцію до прибуткового касового ордеру від 21.05.2020р. на суму 5000 грн.

Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таких заяв ні позивач, ні його представник до закінчення судових дебатів не робили.

Таким чином, відшкодування витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають у в`язку з їх недоведеністю.

Разом з тим, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплаченого нею судового збору в сумі 768,40 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суми в розмірі 3843 грн. (423грн.20коп. + 3000грн. + 300грн. + 120грн. = 3843 грн. 20 коп.) та судового збору в сумі 768,40 грн. В задоволенні іншої частини позову суд відмовляє за недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 23, 526, 810-812, 815, 825, 1167 Цивільного кодексу України, ст.ст.76-78, 82-83, 128, 133, 137, 246, 258- 259, 263- 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації матеріальної та моральної шкоди за договором оренди житлового приміщення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 28.10.2004р. Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 01.11.1995р. Центральним РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, зареєстрована: АДРЕСА_2 ) 3843 (три тисячі вісімсот сорок три) грн. 20 коп. та судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень ч.3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН