Справа № 308/7650/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26» про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Позов обґрунтовує тим, що з 26.05.2011р. він зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 зі своїм малолітнім сином ОСОБА_3 05.02.2018 р. між позивачем та органом самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26» було укладено договір найму житлового приміщення.

Зазначає, що згідно відомостей форм А, Б , в квартирі зареєстрована невідома йому особа ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 01.07.2019р. за № 3697/18-21.

Також вказує, що згідно з актом від 10.06.2019 року, складеного під час обстеження житлового приміщення у АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 не являється членом сім`ї наймача та не проживає в даному житлі ще з 09.08.2007р.

Зауважує, що в утриманні квартири, яка на даний момент перебуває в комунальній власності м. Ужгород, відповідач ніколи не брав участі, у той же час, реєстрація відповідача у даній квартирі впливає на розмір та нарахування плати за комунальні послуги, а також робить перешкоди на оформлення інших документів на згадану квартиру.

На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 28.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явився, при цьому його представник адвокат Ракущинець А.А. подав до суду заяву від 04.06.2020 року, згідно з якою просить розгляд даної справи провести без його участі за наявними у справі матеріалами, в якій вважає, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. Зазначене клопотання представника позивача долучено до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позовну заяву відповідачем не подано та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСН БК «Загорська 26» та Виконавчого комітету Ужгородської міської ради в особі Відділу реєстрації місця проживання у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, письмові пояснення щодо позову не подано та клопотань про відкладення справи до суду не надходило.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, 05.02.2018 року між управлінням будинками «Загорська 26», в особі керуючого управлінням будинками ОСОБА_5 , та позивачем ОСОБА_1 укладено договір найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України, за умовами якого управління будинками здало наймачеві ОСОБА_1 в користування жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , визначене в доданому до цього договору приймальному акті, для проживання в цьому приміщенні наймачів і членів його сімї.

У квартирі за вищевказаною адресою станом на 01.07.2019 року значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 3697/18-21 від 01.07.2019р.

З «Форми Б» вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрований позивач та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Актом від 10.06.2019 року, складеним під час обстеження житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , та опитування сусідів, представником органу самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26» встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ніколи не проживав за вказаною адресою, протягом багатьох років ніхто із сусідів про відповідачів не чули і їх не бачили. У даному акті містяться підписи сусідів, зокрема: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Довідкою від 10.06.2019 року № 303, виданою органом самоорганізації населення будинковим комітетом «Загорська 26», підтверджено, що позивач ОСОБА_1 проживає і зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно зі ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

В силу положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сімї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно зясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Позивач вказує на те, що реєстрація відповідача у квартирі, наймачем якої є позивач, є перешкодою останньому для користування і розпоряджання цим майном на свій розсуд, і таке становище порушує конституційні права позивача.

Відповідно до ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим під час розгляду даної цивільної справи судом встановлено, що згідно з письмовим повідомленням відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУ ДМС України в Закарпатській області від 29.07.2019 року за вих. № 3.1.8/8131 ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 .

Беручи до уваги вищенаведені обставин, враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 має право на користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_3 , відповідач ОСОБА_2 не проживає у даній квартирі та поважність причин відсутності відповідача у квартирі понад встановлені строки судом не встановлено, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , є підставними і підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, ст. ст. 9, 71, 72, 163 ЖК України, ст. ст. 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279-284, 289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Виконавчий комітет Ужгородської міської ради в особі відділу реєстрації місця проживання, юридична адреса: 88000, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3.

Третя особа: Орган самоорганізації населення будинковий комітет «Загорська 26», юридична особа: 88017, м. Ужгород, вул. Загорська, буд. 26, кім. 105.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо