справа № 359/6113/17-ц головуючий у суді І інстанції Журавський В.В.
провадження № 22-ц/824/3187/2020 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою та просив скасувати рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року у зв`язку з нововиявленими обставинами та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» безпідставно набуті грошові кошти, отримані у відшкодування шкоди у зв`язку з каліцтвом, у розмірі 74 818 грн. 25 коп. Під час розгляду справи в Апеляційному суді Київської області ОСОБА_1 стали відомі нововиявлені обставини, які не були донесені до касаційної інстанції, оскільки ухвалою судді Верховного Суду від 23 серпня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з малозначністю справи. Нововиявленими обставинами, на думку заявника, є факт подання ПАТ «Київенерго» додаткового звернення від 04 лютого 2015 року до апеляційного суду про часткове визнання позовних вимог ОСОБА_1 у розмірі 163 890 грн. ПАТ «Київенерго» просив апеляційний суд зарахувати добровільно сплачені ним кошти у сумі 74 818 грн. 25 коп. до загального розміру позовних вимог про відшкодування шкоди, які добровільно сплачені на користь ОСОБА_1 . Рішенням Апеляційного суду Київської області від 26 лютого 2015 року ПАТ «Київенерго» було відмовлено у задоволенні даного клопотання, оскільки добровільно сплачена ПАТ «Київенерго» сума не була предметом розгляду у суді першої інстанції. ОСОБА_1 не було відомо про подання заяви ПАТ «Київенерго» від 04 лютого 2015 року, оскільки копію такої заяви він не отримував. Нововиявленими обставинами ОСОБА_1 також зазначає ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року у справі № 359/4874/16-ц та рішення Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі № 1005/10787/2012 про відмову у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а також матеріали виконавчого провадження № 49573138 від 08 грудня 2015 року. Вказані нововиявлені обставини не були відомі суду під час розгляду справи, оскільки матеріали цивільних справ не витребовувались з архіву суду, а матеріали виконавчого провадження не досліджувались.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на ст. 124 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», норми ст. 444, 445 ЦПК України, ст. 1212, 1215 ЦК України. ОСОБА_1 також зазначає, що суд неправомірно застосував правові норми ст. 1212 ЦК України, оскільки він двічі отримав кошти у відшкодування завданої каліцтвом шкоди не безпідставно, а на підставі судових рішень. Позов про повернення безпідставно набутого майна урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - нормами процесуального права. За змістом вони схожі, проте, не перетинаються та регулюються різними нормами права.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які заявник посилається як на нововиявлені, могли бути йому відомі під час розгляду справи по суті за умови належного виконання ним свого обов`язку щодо доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти позову.

Апеляційний суд погоджується по суті з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 26 липня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київенерго» безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 74 818 грн. 25 коп. (а.с.80-83, 128-132).

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 423 - 429 ЦПК України, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до вимог ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пунктах 3-5, 7 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року роз`яснено судам, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року роз`яснено судам, що судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто, при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Обставини, які ОСОБА_1 вважає нововиявленими, не є такими у розумінні ст. 423 ЦПК України. Так, у разі належного користування ОСОБА_1 своїми процесуальними правами, як сторони у справі, йому могла бути відома та обставина, що ПАТ «Київенерго» подавало заяву від 04 лютого 2015 року про часткове визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідач також вважає нововиявленими обставинами ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 грудня 2016 року у справі № 359/4874/16-ц та рішення Апеляційного суду Київської області від 19 липня 2016 року у справі № 1005/10787/2012 про відмову у визнанні виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а також матеріали виконавчого провадження № 49573138 від 08 грудня 2015 року.

Проте, будучи відповідачем у даній справі, а також позивачем у справах № 359/4874/16-ц та № 1005/10787/2012, ОСОБА_1 мав можливість подати вказані докази під час розгляду справи по суті, так як зазначені ним судові рішення та матеріали виконавчого провадження існували на момент ухвалення рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2018 року.

Доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, фактично зводяться до його незгоди з судовим рішенням, яке він просить переглянути у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення про стягнення з ОСОБА_1 безпідставно набутих коштів, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 04 червня 2020 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.