Справа № 645/1071/20
Провадження № 2/645/1004/20
03 червня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Горпинич О.В.,
за участю секретаря Романюк А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації ,-
Представник Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» звернулось із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути майнову шкоду в розмірі 8303,96 грн. та судовий збір.
Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року, ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.
У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль Chevrolet Cruse д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1166 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до ПрАТ «СК «Уніка» перейшло право на отримання від ОСОБА_1 , як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля.
Крім того, цивільно правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «ПРОВІДНА», згідно полісу АІ/9593442, страхова сума по майну 100000 грн., франшиза 0 грн. Таким чином, не відшкодованою відповідачем лишилась сума 8303,96 грн.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.
Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень.
Згідно з постановою Київського районного суду м. Харкова від 22.03.2017 року, ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.
Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Такими чином, вина відповідача в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4 ПВССУ №4 від 01.03.2013).
06.10.2016 року між позивачем та КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №021134/4610/0000059, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Chevrolet Cruse д.н.з. НОМЕР_1
Відповідно до Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №021134/4610/0000059 від 06 жовтня 2016 року, укладеного з КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування», предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника, повязані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом марки Chevrolet Cruse д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до зазначеного договору був застрахований автомобіль марки марки Chevrolet Cruse д.н.з. НОМЕР_1 , в комплексі «Каско».
21 лютого 2017 року КП «Міська молочна фабрика-кухня дитячого харчування» звернулось до позивача з заявою № 00217282 про виплату страхового відшкодування.
Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Таким же чином врегульовано дане питання і в статті 27 Закону України « Про страхування».
Згідно з пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.
Враховуючи викладене вище, виплату позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу внаслідок ДТП за умовами укладеного з ним договору добровільного страхування, яка мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з ОСОБА_1 шкоди у розмірі 8303,96 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 979, 980, 993 ЦК України, ст.ст. 9, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» майнову шкоду в розмірі 8 303 (вісім тисяч триста три) гривні 96 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 284 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст рішення складено 09.06.2020 року.
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Головуючий суддя О.В. Горпинич