Справа № 452/672/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"13" січня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,,

встановив:

ОСОБА_1 20 лютого 2019 року пред`явив до Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області позов про встановлення факту належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Самбірською районною державною адміністрацією Львівської області 16 травня 1997 року на ім`я ОСОБА_3 , встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком позивача та визнання за ним, позивачем, право на земельну частку (пай) розміром 1,17 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка знаходиться у власності СВСГ «Михайлевицька», у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що після смерті його батька на вказане майно відкрилася спадщина.

При житті, 30 серпня 2002 року, ОСОБА_2 склав заповіт, яким на випадок смерті зробив розпорядження про те, що все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповів йому, позивачу.

На день смерті він, ОСОБА_4 , проживав разом з батьком, а отже шляхом фактичного вступу в управління і володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті свого батька, інших спадкоємців, які б мали обов`язкову частку немає.

Будучи спадкоємцем за заповітом він, позивач, звернувся до Рудківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус видав свідоцтво про право на

спадщину на інше майно та роз`яснив, що перешкодою у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) є те, що помер ОСОБА_2 , а сертифікат виданий ОСОБА_3 .

Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 16 грудня 2019 року.

Відповідно до ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду по суті на 13 січня 2020 року.

Позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач Михайлевицька сільська рада Самбірського району Львівської області подала заяву про розгляд справи за відсутності представника та визнання позову.

Згідно ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ст. 211 цього Кодексу розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про здійснення судового розгляду справи на підставі наявних у суду матеріалів та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із свідоцтва про смерть відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Вістовичі Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_2 (а. с. 5).

Із сертифіката на право на земельну частку (пай) видно, що ОСОБА_3 , який проживав у с. Вістовичі Самбірського району Львівської області, на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року № 322 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Михайлевицької спілки власників селянських господарств розміром 1,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості) ( а. с. 7).

Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Михайлевицькій сільській раді Самбірського району Львівської області вбачається, що за ОСОБА_3 19 травня 1997 року за № 417 на підставі розпорядження голови Самбірської РДА від 13 травня 1997 року № 322 зареєстровано сертифікат на земельну частку (пай) розміром 1,17 га у Михайлевицькій СВСГ (а. с. 15).

Про те, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) належить ОСОБА_2 свідчать такі докази.

Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Із свідоцтва уродин і хрещення видно, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Воля Постолова у Польші ( а. с. 12).

Із евакуаційного листа видно, що ОСОБА_2 , 1938 року народження, у 1945 році евакуйований разом із батьками у смт. Дубляни Дрогобицької області ( а. с. 13).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Михайлевицької сільської ради 28 квітня 2019 року № 1455 відомо, що ОСОБА_3 , який помер у 2002 році мав у власності земельну ділянку (пай) розміром 1,17 в умовних кадастрових гектарних одиницях, за проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність власникам земельних часток (паїв) рілля становить 0,77 умовних кадастрових гектарних одиниць, а сіножаті 0,40 умовних кадастрових гектарних одиниць ( а. с. 11).

Із розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 17 березня 2011 року № 122 «Про внесення змін до розпорядження голови районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року № 322» відомо, що вирішено внести зміни до розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 13 квітня 1997 року № 322 «Про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) особам, що мають право не середню земельну частку згідно статті 6 Земельного Кодексу України по Михайлевицькій сільській раді», а саме, в частині зміни прізвища та по батькові особи, яка занесена в розпорядження як ОСОБА_3 на ОСОБА_2 ( а. с. 14).

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті

спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_3 унаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Із заповіту, складеного 31 серпня 2002 року видно, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, все своє майно, де б воно не знаходилося, з чого б воно не складалося, і в чому б воно не виражалося і взагалі все те, що буде належатиме йому на день смерті і на що за законом матиме право, а також середню земельну частку (пай), що посвідчується сертифікатом серії НОМЕР_2 048817 заповів своєму синові ОСОБА_1 ( а. с. 6).

Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із довідки, виданої Михайлевицькою сільською радою 23 січня 2019 року № 1419 видно, що місце проживання ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 і до складу його сім`ї входили, зокрема, син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 9).

Отже, ОСОБА_1 проживаючи із батьком на день його смерті фактично вступив у володіння та користування спадковим майном.

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24 червня 2011 року державним нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори, видно, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , видано вказане свідоцтво на земельну частку (пай), яка знаходиться у Михайлевицькій СВСГ у с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, що належала ОСОБА_5 на підставі Сертифіката на право на земельну часту (пай) серії НОМЕР_2 № 048890, виданого 16 травня 1997 року, на підставі рішення Самбірської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року за № 322, розміром 1,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, його матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті якої ОСОБА_3 спадщину прийняв, але своїх спадкових прав не оформив ( а. с. 19).

Рудківська державна нотаріальна контора відмовила спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 048817, яка знаходиться у Михайлевицькій СВСГ у с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, виданий на ім`я ОСОБА_3 ( а. с. 16).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у с. Вістовичі Самбірського району Львівської області і його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ( а. с. 8).

Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_7 1 лютого 1958 року зареєстрували свій шлюб у виконавчому комітеті Михайлевицької сільської ради Самбірського району Львівської області про що складено актовий запис № 1 ( а. с. 17).

Із витягу з погосподарської книги, особовий рахунок № НОМЕР_3 убачається, що

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був головою двору і до складу його сім`ї входили, зокрема, син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а. с. 18).

Отже, наведені докази, а саме: дані про вік, місце народження та місце проживання ОСОБА_2 із достовірністю свідчать про те, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Установлення факту родинних відносин має юридичне значення, оскільки дає підстави ОСОБА_1 реалізувати своє право на спадщину після смерті його батька ОСОБА_2 .

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

За наведеного, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на це спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 1,17 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться у власності спілки власників селянських господарств «Михайлевицька», згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Самбірською районною державною адміністрацією 16 травня 1997 року на підставі розпорядження Самбірської районної державної адміністрації від 13 травня 1997 року № 322 на ім`я ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає у с. Вістовичі Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: Михайлевицька сільська рада Самбірського району Львівської області, вул. Нова, 10, с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, .

Суддя