Справа № 541/241/20
Провадження №2/541/463/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 червня 2020 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Куцин В. М.

секретаря судових засідань Євдокимової Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді справу за

позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок залиття квартири,третя особа виконавчий комітет Миргородської міської ради

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих внаслідок залиття квартири .

В позовній заяві посилається на те, що він є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_1 . Вказує, що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2 поверхом вище даного будинку.

15 вересня 2019 року він виявив залиття належної йому квартири. Оскільки залиття квартири відбувалося з квартири поверхом вище він звернувся до її мешканців. Мешканка квартири, яка назвалася ОСОБА_3 повідомила, що у її квартирі відсутні будь-які пошкодження та надала йому можливість поспілкуватися в телефонному режимі з чоловіком, на його думку з відповідачем по справі. Який не з`ясовував обставини заливу та відключив телефон.

16.09.2020 року він звернувся до Миргородського КЖЕУ з метою складення відповідного акту на підтвердження затоплення квартири. 17.09.2019 року комісією Миргородського КЖЕУ було встановлено причину залиття - пошкодження внутрішньо квартирного водопроводу квартири АДРЕСА_2 . Незважаючи на це затоплення квартири продовжувалося та припинилося лише після його звернення із скаргою до міського голови 25.10.2019 року.

У зв`язку із залиттям квартири, йому завдано майнову шкоду, а саме:було пошкоджено стелю та стіни санвузла,стеля та стіни кухні, розвився грибок.

Згідно проекту капітального ремонту приміщень квартири (зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва) ) від 07.11.2019 складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести в його квартирі для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття квартири становить 13632 грн. За проведення зведеного кошторисного розрахунку ним було сплачено 1350 грн. 00 коп.

Крім цього, внаслідок залиття квартири, яке тривало значний час йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 7000 грн., оскільки він є інвалідом 3 групи, отримує незначний розмір пенсії тому зазнав багато страждань, хвилювань з приводу того, як йому відновити квартиру, це тримає його у постійній нервовій напрузі, так як дана квартира є єдиним його житлом. Залиття квартири порушило його звичний спосіб життя, змусило витрачати значний час для вирішення питання з метою захисту своїх порушених прав та звернення до суду .

Зазначає, що на направлену ним на адресу відповідача претензію останній не відреагував, вирішувати дане питання в позасудовому порядку, відповідач не бажає. Тому він звернувся до суду та просить стягнути з відповідача на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 13632 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 7000 грн., а також витрати на проведення оцінки розміру заподіяної шкоди в сумі 1350 грн. та судові витрати.

Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду від 10.02 .2020 року по даній справі відкрито провадження та постановлено про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові. Наголошував, що розмір матеріальної шкоди-це витрати які він повинен понести при проведенні ремонту з метою відновлення опорядження квартири яке пошкоджене в наслідок заливу. Моральних страждань він зазнав і продовжує зазнавати, оскільки залив продовжувався періодично протягом значного терміну часу з 15 вересня до 25 жовтня 2019 року,він був змушений витрачати значні зусилля для захисту своїх прав. Крім того є одинокою людиною що іще більше ускладнює його психологічні страждання тому просив стягнути на відшкодування моральної шкоди 7000 гривень. Проти постановлення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду, офіційного веб-порталу судової влади (а.с. 25,34,36,41).

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-284 ЦПК України..

Представник третьої особи виконавчого комітету Миргородської міської ради залишив вирішення позовних вимог на розсуд судута просив справу розглянути за його відсутності(а.с.32,33).

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини,які підтверджуються належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2019 року та Свідоцтва про право власності від 23.098.2019 року ( а.с.7-8, 10).

Відповідно до довідки №06-27/850 про реєстрацію місця проживання особи відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Миргородської міської ради відповідач ОСОБА_2 зареєстрований проживаючим АДРЕСА_3 (а.с.25).

Згідно положень ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги, індивідуальний споживач послуг серед іншого зобов`язаний своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

У зв`язку із залиттям квартири позивача, 17.09.2019 року комісією Миргородського КЖЕУ було складено акт, з якого вбачається, що під час обстеження квартири АДРЕСА_1 виявлено залиття стелі санвузла площею 3,2 кв.м.(декоративна панель з відшаруванням), стіни площею 2.6 кв.м.(водоемульсійне фарбування) та пошкоджена електропроводка,стелі кухні площею 2,3 кв.м.(водоемульсійне фарбування),стіни площею 3.4кв.м.(водоемульсійне фарбування). Причина залиття, аврії, в квартирі АДРЕСА_2 пошкоджений внутрішньо квартирний водопровід (який знаходиться під керамічною плиткою) та зламаний кухонний змішувач) ( а.с.18).

07.11.2019 року на підставі рахунку-фактури № НОМЕР_1 за замовленням позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , який має кваліфікаційний сертифікат на надання послуг пов`язаних із створенням об`єктів архітектури інженерно будівельне проектування у частині забезпечення безпеки експлуатації здійснив виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт приміщень квартири АДРЕСА_1 після заливувартість яких становить 13632 грн з урахування ПДВ в сумі 2272 грн. ( а.с.13-15).

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Така позиція викладена в Постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, справа № 761/6144/15-ц, провадження № 61-18064св18; від 13 березня 2019 року справа № 727/6631/1, провадження № 61-11357св18.

Судом встановлено факт завдання позивачу майнової шкоди, внаслідок залиття водою його квартири .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході судового розгляду відповідачем не надано суду доказів того, що шкода завдана майну позивача шляхом залиття його квартири не з вини відповідача, як і не спростовано що розмір заподіяної матеріальної шкоди не відповідає сумі заявленій позивачем та не спростовані твердження позивача, що відповідач користується житлово-комунальними послугами в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , оскільки зареєстрований за цією АДРЕСА_4 , тому суд дійшов висновку про часткове задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди відповідачем.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача 11360 грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, відповідно зведеного кошторисного розрахунку вартості капітального ремонту приміщень квартири без врахування податку на додану вартість в сумі 2272 грн., оскільки позивачем не доведено, що ремонтні роботи в квартирі будуть проводитись платником ПДВ.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у з в`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. із змінами від 25.05.2001 р. Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до п.9 Постанови розмір відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням усіх обставин справи, характеру перенесених позивачем моральних страждань та інших негативних наслідків, які призвели до порушення його звичайного способу життя.

З урахування вищевказаних положень закону суд вважає, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, оскільки внаслідок залиття квартири з вини відповідача відбулося затоплення квартири, в зв`язку з чим позивачу заподіяна моральна шкода, позивач зазнав душевних страждань з приводу залиття його квартири, погіршення умов проживання, в зв`язку з пошкодженням майна, що потягло негативні зміни в організації його життя, також суд враховує, що позивач являється інвалідом 3 групи. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходив з характеру та обсягу страждань, які зазнав позивач та засад розумності і справедливості.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивачу неправомірними діями відповідача заподіяно моральну шкоду і її розмір у межах розумності та справедливості повинен становити 2500 гривень.

Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати понесені для встановлення розміру завданої шкоди в розмірі 1350 гривень, які відповідно до положень ст. 133 ЦПК України є судовими витратами.

Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог 11360х100/13632=83,33% в сумі 700грн. 31коп (840,80х83,33/100).

В зв`язку з частковим задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди, які при зверненні до суду не були оплачені позивачем судовим збором необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 375грн.(1050х35,71/ 100).

Керуючись ст. ст. 5,10, 12, 13, 81, 263, 264, 265, 266, 268, 273, 354 ЦПК України,ст. 22,23,1166,1167,1192 ЦК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 11360 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 2500 гривень моральної шкоди завданої в наслідок залиття квартири, всього 13860 (тринадцять тисяч вісімсот шістдесят)гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2050(дві тисячі п`ятдесят) грн. 31 коп. судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду.

Стягнути ОСОБА_2 на користь держави 375 (триста сімдесят п`ять) гривень судового збору в зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог про стягнення моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15 п. 1 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд з моменту проголошення і не пізніше тридцяти днів з дня закінчення карантину встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Учасники справи

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львів, проживає АДРЕСА_5 , рнокпп НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець села Степ Олов`яненського району Читинської області, Російської Федерації ,зареєстрований проживаючим АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_3 .

Виконавчий комітет Миргородської міської ради м. Миргород вулиця Незалежності,17 .

Повне судове рішення складено 15 червня 2020 року.

Суддя: В. М. Куцин