Постанова

Іменем України

29 травня 2020 року

м. Київ

справа № 274/5144/16-ц

провадження № 61-13661 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач -Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 грудня 2017 року у складі судді Замеги О.В. та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року у складі судді Павицької Т.М., Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Дельта Банк», треті особи - приватний нотаріус Бердичівського нотаріального округу Сітяшенко В.А., Фермерське господарство «Дар-5», Фермерське господарство «Дар 5», фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю (Далі -ТОВ) «Куманівецьке» про припинення виконання зобов`язання, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що 28 листопада 2007 року між ТОВ «Куманівецьке та ТОВ «Український промисловий банк» укладено кредитний договір № 34/К-07 на отримання кредиту у національній валюті, ліміт кредитування 2000000 грн.

На забезпечення виконання кредитного договору, 28 листопада 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено договір іпотеки №34/Zкіп-07, предметом якого є нерухоме майно - житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Зазначила, що 16 липня 2013 року Господарським судом Вінницької області постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди між ПАТ «Дельта Банк» та Фермерським господарством «Дар-5», Фермерським господарством «Дар 5», фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 , відповідно до якої сторони погодили, що відповідальність за виконання зобов`язання ТОВ «Куманівецьке», поручителем якого виступила позивач, взяли на себе інші особи та оскільки питання пов`язані із заміною боржника, встановлення суми боргу не були узгоджені із нею та вона не приймала участі в розгляді справи, підписанні мирової угоди, вважає, що відбулася заміна боржника в зобов`язанні без її згоди, що відповідно до статті 523 ЦК України є підставою для припинення зобов`язання за договором іпотеки № 34/Zкіп-07.

У зв`язку із викладеним просила суд припинити поруку ОСОБА_1 у зобов`язанні за договором іпотеки № 34/2 кіп-07 від 28 листопада 2007 року у зв`язку із заміною боржника у зобов`язанні за кредитним договором № 34/К-07 від 28 листопада 2007 року без її згоди

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанції

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції з яким погодився і суд апеляційної інстанції виходили з того, що судом не встановлено факту заміни боржника ТОВ «Куманівецьке» у зобов`язанні перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №34/К -07 від 28 листопада 2007 року, у якому майновим поручителем виступала ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15 березня 2018 року через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року, у якій заявник просила судові рішення скасувати, справу передати до суду першої інстанції на новий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2018 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У червні 2018 року до Верховного Суду надійшла справа №274/5144/16-ц.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно не дослідили та не встановили обставини, що мають значення для справи, суди в супереч рішенню Господарського суду Вінницького області від 16 липня 2013 року, якою затверджено мирову угоду, дійшли помилкового висновку, що нових боржників у зобов`язанні не визначено.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

Відзив не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 28 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ТОВ «Куманівецьке» укладено кредитний договір №34/К-07 про відкриття відновлювальної кредитної лінії у національній валюті, відповідно умов якого, Банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію, та в її межах надає кредитні кошти в сумі 2000000 грн. строком до 27 листопада 2010 року під 19% річних.

На забезпечення виконання умов кредитного договору, 28 листопада 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки № 34/Zкіп-07, відповідно до умов якого, остання, передала в іпотеку Банку належний їй на праві власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 15 вересня 2011 року позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 за кредитним договором № 34/К-07 від 28 листопада 2007 року, способом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою ціною визначеною п.1.3 договору іпотеки від 28 листопада 2007 року, у розмірі 934000 грн.

На виконання зазначеного рішення видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 2138825 грн. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 16 липня 2013 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до Фермерського господарства «ДАР-5», Фермерського господарства «ДАР 5», ФОП ОСОБА_3 затверджено мирову угоду між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачами, відповідно до якої сторонами погоджено розмір та строк сплати поручителями боргу ТОВ «Куманівецьке» за кредитним договором № 34/К -07 від 28 листопада 2007 перед ПАТ «Дельта Банк». Поручителями за кредитним договором № 34/К -07 від 28 листопада 2007 виступають: Фермерське господарство «ДАР-5», Фермерське господарство «ДАР 5», ФОП ОСОБА_3 ..

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги, вивчивши аргументи, викладені у відзиві, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимогами частин першої та другої статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанцій норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статей 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору(стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до статті 523 Цивільного Кодексу України, порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.

Боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Правочин по заміні боржника укладається в такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові ( статті 520, 521 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року в справі № 667/933/14-ц (провадження № 61-472св18) та від 26 вересня 2019 року в справі № 461/2439/13-ц (провадження № 61-30866св18) зроблено висновок по застосуванню статей 520, 521 ЦК України та вказано, що «при заміні боржника первісний боржник вибуває із зобов`язання і замінюється новим боржником. Для породження переведенням боргу правових наслідків необхідним є існування двох складових: по-перше, вчинення двостороннього правочину між новим та первісним боржниками, причому такий правочин має вчинятися у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання; по-друге, надання кредитором згоди на переведення боргу».

Отже, укладенням мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Вінницької області від 16 липня 2013 року про виконання зобов`язання за кредитним договором замість боржника поручителем не є заміною боржника, а є формою виконання поручителем свого зобов`язання перед кредитором боржника.

Таке виконання породжує вимогу поручителя до боржника.

Затвердженою мировою угодою, на яку посилається ОСОБА_1 узгоджено умови погашення боргу Фермерським господарством "ДАР-5", Фермерським господарством "ДАР 5", ФОП ОСОБА_3 , які є поручителями боржника та які відповідають перед кредитором нарівні з боржником за його зобов`язанням за кредитним договором від 28 листопада 2007 року.

На підставі належної оцінки зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно застосував до спірних правовідносин наведені вище норми матеріального права та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог на підставі статті 523 ЦК України.

Доводи касаційної скарги не можуть бути підставами для скасування рішень судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині оскільки не ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального права.

Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів, не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій в оскаржуваній частині, Верховний Суд виходить з того, що у справі, що переглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів в оскаржуваній позивачем частині.

Оскаржені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають критерію обґрунтованості.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення в оскарженій частині постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

РішенняБердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 4 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 23 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров