1Справа № 335/7778/19 2-о/335/22/2020
РІШЕННЯ
2 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
присяжних Тімофеєвої Г.О., Гаркуша О.С.,
за участю секретаря судового засідання Топчій Н.С.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні, в залі суду у м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-Б, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька міська рада, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
До суду надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька міська рада, в якій заявник просить суд:
-визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, що проживав за адресою: АДРЕСА_1 безвісно відсутньою особою.
-початком безвісної відсутності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважати дату мого звернення з заявою про його зникнення - 28.12.2017 року.
В обґрунтування заяви зазначено, що заявник має рідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , й має на праві власності 1/2 частина) квартири за зазначеної адресою. 28.12.2017 заявник звернувся до Вознесенівського BП ДВП ГУ Національної поліції в Запорізькій області з заявою про зникнення його брата, так як його місцезнаходження не відомо. Щонайменше з цього часу, брат заявника зник, він жодного разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим чином про місце свого перебування. Заявник намагався встановити місце знаходження його брата, однак це результатів не дало. Відповідно до висновку Вознесенівського BP ДВП ГУ Національної поліції в Запорізькій області від 31.12.2017 про проведену перевірку за заявою ОСОБА_1 від 28.12.2017, встановлено, що його брат, ОСОБА_3 , є раніше судимою особою, яка не має постійного місця мешкання та жебракує на території м. Запоріжжя, в більшості випадків останній ходить на безкоштовні обіди до ОСОБА_4 розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Після встановлення місця знаходження ОСОБА_3 він відмовився надати будь-які письмові пояснення, тому встановлено, що відсутні данні, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Після отримання висновку, заявник навідувався до ОСОБА_4 з метою розшукати брата ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зокрема опитував працівників та відвідувачів, яким показував фотографічні зображення брата, але я брата там не зустрів та вищезазначені особи не впізнали його, як відвідувача Собору. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 у справі № 335/9295/18 скаргу представника ОСОБА_1 на бездіяльність уповноважених осіб СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, задоволено частково. Зобов`язано уповноважених осіб СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у заяві ОСОБА_1 від 28.12.2017. Таким чином, брат заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зник безвісти і відомості про нього в місці його останнього проживання квартира АДРЕСА_3 з 28.12.2017 відсутні.
Визнання брата заявника безвісті відсутнім необхідно для подальшого оформлення прав на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка залишена без господаря. Інша частина квартири належить самому заявнику.
17.07.2019 судом направлено судовий запит до ОСОБА_4 з вимогою надати в письмовому вигляді будь-яку відому інформацію щодо фізичної особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
30.09.2019 на адресу суду надійшов відзив від Запорізької міської ради. У відзиві представником Запорізької міської ради зазначено, що при визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Більше того, визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц, провадження № 61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734). З урахуванням зазначеного, просить суд розглянути справу за відсутності представника Запорізької міської ради та ухвалити рішення у відповідності до чинного законодавства з урахуванням наданих пояснень.
04.03.2020 судом направлено повторний судовий запит до ОСОБА_4 з вимогою надати в письмовому вигляді будь-яку відому інформацію щодо фізичної особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17.03.2020 на виконання запиту суду, настоятелем ОСОБА_4 , отцем ОСОБА_5 надано наступну інформацію: 1) громадянин ОСОБА_3 ніколи не був працівником Собору і парафіяльного будинку, тому не має жодної персональної інформації про таку особу; 2) при ОСОБА_4 монахи брати Альбертини опікуються багатьма бідними і бездомними людьми, які відвідують благодійні обіди. Для надання потрібної для Вас інформації, від моменту отримання листа, ми намагалися довідатися у відвідувачів благодійної їдальні «Добрий хліб» відповідну інформацію про ОСОБА_3 , (що й стало причиною затримки з відповіддю, тому що на це був потрібний певний час у зв`язку з тим, що бездомні і бідні люди (відвідувачі) не приходять регулярно, а час від часу і спонтанно). Після спроб дізнатися щось від відвідувачів, ми не отримали жодної інформації, у зв`язку з тим, що особи які приходять за безкоштовними обідами до братів Альбертинців найчастіше знають один одного лише на вигляд, не знаючи ім`я (а тим більш прізвища).
У судовому засіданні, 23.03.2020 було допитано свідка ОСОБА_6 (дружина заявника) ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Токмак Запорізької області, працює у 5-й міській лікарні (карета швидкої медичної допомоги) молодшою медичною сестрою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Свідок пояснила, що ОСОБА_3 зник наприкінці 2016 початку 2017 року. ОСОБА_3 є рідним братом її чоловіка ОСОБА_1 . Також пояснила, що ОСОБА_3 вів аморальний спосіб життя та відбував покарання у місцях позбавлення волі, в останнє з 2014 по 2016 роки. Востаннє бачила ОСОБА_3 наприкінці 2016 початку 2017 років, коли останній приходив до них у квартиру у гості. У період, коли свідок востаннє бачила ОСОБА_7 , у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , за вказаною адресою були зареєстровані вона, чоловік і їх дитина ( ОСОБА_8 ). Щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_7 протягом 20162017 років, повідомила що він не мав реєстрації, не мав паспорта. До того, як зникнути, ОСОБА_9 проживав у брата. Він міг прийти додому переночувати та зникнути на два-три дні, таке відбувалось періодично. До того, влітку, свідок і заявник винаймали для брата житло по АДРЕСА_4 . Після зникнення ОСОБА_7 , її чоловік звертався до поліції з метою розшукання брата. Після тижневої перевірки, поліція надала відповідь, що ОСОБА_7 розшукали у церкві і ОСОБА_9 відмовився від дачі пояснень та відмовився від розмов з братом. На підставі цього справа була закрита. Також пояснила, що після отриманої інформації від поліції, її чоловік намагався віднайти брата у церкві, проте там ОСОБА_7 ніхто не бачив та по фото не впізнав.
У судовому засідання заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Тульчевська Н.В. заяву підтримали повністю, просили її задовольнити.
Представник заінтересованої особи Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області пояснень суду не надав, просив винести рішення на розсуд суду та здійснити розгляд заяви без участі уповноваженого представника.
Вислухавши пояснення заявника, його представника, свідка ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
За нормою ст.293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного провадження, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно вимогам ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідомо, або за місцезнаходження її майна.
Згідно Витягу Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 21883730 від 16.02.2009 квартира АДРЕСА_3 перебуває у приватній власності в частці 1/2 за власником ОСОБА_1 , підстава виникнення: рішення суду/справа №2-157/2005р. 19.102005/Заводський районний суд м. Запоріжжя.
Аналогічно згідно Витягу Орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 27240568 від 07.09.2010 квартира АДРЕСА_3 перебуває у приватній власності в частці Ѕ за власником ОСОБА_3 , підстава виникнення: рішення суду /справа №2-157/2005р. 19.102005/Заводський районний суд м. Запоріжжя.
Отже ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками вказаної квартири, яким належить право власності по 1/2 частини кожному.
З листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 11.03.2020 вих. № 01-17/02/0744) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , якого знято за рішенням суду 29.09.2009 .
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно частин 1,2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд при оцінці наявних у справі доказів виконує положення ст.89 ЦПК України та враховує висновки, які зокрема, викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Далі, аналізуючи докази, добуті в ході судового розгляду, суд встановив наступне.
У відповідності до протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення або таке, що готується від 28.12.2017 , складеним о/у Вознесенівського ВП старшим лейтенантом поліції Парамоновим І.П. прийнято усну заяву ОСОБА_1 . Обставинами кримінального правопорушення зазначено наступне (мовою оригіналу): «прошу органы полиции предоставить сведения о месте нахождения гр-на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , который с июля 2017 года не исполняет передо мной гражданско-правовые отношения в части исполнения устного договора о переоформлении нашей совместной квартиры».
Цього ж дня, 28.12.2017, о/у СКП Вознесенівського ВП Дніпровського ВП старшим лейтенантом поліції Парамоновим І.П. опитано заявника ОСОБА_1 , пояснення надані російською мовою: «…у меня есть родной брат гр-н ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , который ранее не однократно был судим и отбывал наказание в МСЛ. Так, в июле 2015 года мой брат освободился из мест лишения свободы. После освобождения он несколько раз приходил ко мне в гости, примерно около полутора года назад я в последний раз видел своего брата. С его слов мне известно, что он работает где-то на полях в Днепропетровской области, но где конкретно мне не известно. Мой брат ранее жил по АДРЕСА_6 . Адрес не знаю, но могу визуально показать. Даная квартира была съёмной. Мой брат сильно злоупотребляет спиртными напитками и ранее ходил вместе с лицами, не имеющими постоянного места жительства. Собирались они в основном в районе польской общины, расположенной по ул. Рекордной в районе цирка. Брат склонен к бродяжничеству и не имеет постоянного места жительства. У меня с ним давно сложились неприязненные отношения и никаких родственных связей и отношений мы с ним не поддерживаем. После того как он освободился с МЛС, то я дал ему денег за его часть нашей с ним квартиры, о ОСОБА_13 у меня имеется расписка. Брат согласно устной договорённости должен был переоформить свою половину квартиры на мою дочь, так как деньги я ему отдал за данную часть квартиры. Брат сказал, что как только сделает (восстановит) паспорт, то переоформит квартиру. С того момента прошло уже более полутора года, но квартира до сих пор не переоформлена. В связи с этим я решил попытаться установить его местонахождение для того чтобы последний выполнил свою часть нашего с ним договора. В связи с тем, что я не смог его найти, то решил обратиться в полицию для установления места нахождения брата, чтобы тот выполнил свою часть договора в части переоформления квартиры на мою дочь. Я также собираюсь обращаться в суд для рассмотрения данного вопроса, с целью признания брата либо умершим либо безвестно отсутствующим, так как я не исключаю ту возможность, что брат мог давно умереть, а без соответствующих документов я не могу переоформить квартиру на свою дочь. Прошу органы полиции и прокуратуры предоставить сведения о месте нахождения ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в том числе сведения о фактах смерти либо нахождении в МЛС, с целью того чтобы последний исполнил передо мной свои обязательства. Хочу пояснить, что без вести пропавшим я его не считаю, так как он постоянно бомжует, постоянного места жительства не имеет и никаких отношений в том числе дружественных, родственных либо иных ни я, ни члены моей семьи с ним не поддерживаем уже много лет. Ранее я обращался в органы уголовно-исполнительной инспекции Заводского района г. Запорожье с целью получения информации о брате, но там мне ответили, что в июле 2015 года он стал на учёт как лицо, ранее судимое и более в органы УИИ не обращался. При постановке на учёт он указал адрес проживания АДРЕСА_7 , а адрес прописки не указал, так как не имеет регистрации. В объяснении он указал, что будет жить по адресу моего проживания, хотя в данной квартире он не живёт с 1991 года, с момента её обмена на другую. Я считаю, что мой брат не собирается исполнять передо мной свои обязательства в части переоформления квартиры. Ничего более я пояснить не могу по данному поводу.».
Зазначені пояснення записані зі слів ОСОБА_1 , ним прочитані, про що свідчать його підписи на 4-х аркушах пояснень.
Отже, з пояснень заявника ОСОБА_1 , наданих 28.12.2017 о/у СКП Вознесенівського ВП Дніпровського ВП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_14 , судом встановлено, що в липні 2015 року ОСОБА_3 звільнився з місць позбавлення волі. У ОСОБА_1 з братом ОСОБА_3 давно склалися неприязні відносини, і ніяких родинних зв`язків вони не підтримують. ОСОБА_3 , за словами брата, повинен був переоформити свою половину квартири на дочку ОСОБА_1 , оскільки отримав гроші за частину квартири. ОСОБА_1 обізнаний, що його брат ОСОБА_3 не має певного місця проживання, оскільки не має ніяких в тому числі дружніх, родинних або інших відносин ані заявник, ані члени його родини. За адресою квартири АДРЕСА_7 , ОСОБА_3 не живе з 1991 року. (паспорт у нього відсутній).
- був засуджений 18.04.2005 Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 307 ч. 2 КК України 2001 року, позбавлення волі на 3 роки, звільнений від покарання з іспитовим строком 1 рік.;
- 25.01.2008 засуджений Жуковським районним судом Калузької області Російської федерації за ст. 161 ч. 1, 161 ч. 2 «Г», 162 ч.2, 62, 64, 69 ч.3 КК Росії, на строк 3 роки 9 місяців, початок строку 21.11.2007;
- 15.09.2010 засуджений Клинцовським районним судом Брянської області за ст. 158 ч. 1, 30 ч. 3, 69 ч. 2, 70 КК Росії, на строк 2 роки 10 місяців, початок строку 22.06.2010; звільнений умовно-достроково 23.07.2012, вибув до АДРЕСА_1 ;
- 22.11.2012 засуджений Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ст. 186 ч.3, 185 ч.1, 70 КК України 2001 року, позбавлений волі на 4 роки, звільнений умовно-достроково 20.07.2015.
Листом від 09.01.2018 вих. № 275/46/01/03-2018 відділ поліції повідомив заявника ОСОБА_1 про виявлені вищезазначені обставини, за результатами звернення від 28.12.2017. Також рекомендовано для вирішення майнових спорів звернутись до суду, оскільки вирішення питань з цивільно-правових відносин відноситься до компетенції суду. У разі незгоди з прийнятим рішенням, повідомлено про право на його оскарження.
У заяві заявник посилався на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26.09.2018 у справі № 335/9295/18, якою зобов`язано уповноважених осіб СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, викладені у заяві ОСОБА_1 від 28.12.2017.
17.07.2019 судом направлено судовий запит до ОСОБА_4 з вимогою надати в письмовому вигляді будь-яку відому інформацію щодо фізичної особи ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
17.03.2020 на виконання запиту суду, настоятелем ОСОБА_4 , отцем ОСОБА_5 надано наступну інформацію: 1) громадянин ОСОБА_3 ніколи не був працівником Собору і парафіяльного будинку, тому не має жодної персональної інформації про таку особу; 2) при ОСОБА_4 монахи брати Альбертини опікуються багатьма бідними і бездомними людьми, які відвідують благодійні обіди. Для надання потрібної для Вас інформації, від моменту отримання листа, ми намагалися довідатися у відвідувачів благодійної їдальні «Добрий хліб» відповідну інформацію про ОСОБА_3 , (що й стало причиною затримки з відповіддю, тому що на це був потрібний певний час у зв`язку з тим, що бездомні і бідні люди (відвідувачі) не приходять регулярно, а час від часу і спонтанно). Після спроб дізнатися щось від відвідувачів, ми не отримали жодної інформації, у зв`язку з тим, що особи які приходять за безкоштовними обідами до братів Альбертинців найчастіше знають один одного лише на вигляд, не знаючи ім`я (а тим більш прізвища).
Допитана в ході судового засідання свідок ОСОБА_6 підтвердила, що востаннє бачила ОСОБА_3 наприкінці 2016 початку 2017 років, коли останній приходив у гості. У період, коли свідок востаннє бачила ОСОБА_7 , у квартирі за адресою АДРЕСА_7 , були зареєстровані вона, її чоловік ОСОБА_1 , їхня донька ( ОСОБА_8 ). Щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_7 протягом 2016-2017 років, повідомила що він не мав реєстрації, не мав паспорта. Проте, даний свідок не вказала (оскільки їй не відомо), де було останнє постійне місце проживання ОСОБА_3 .
Отже, зазначені обставини, на думку суду, зокрема, пояснення ОСОБА_1 щодо отримання ОСОБА_3 від брата грошей, на підставі усної домовленості, із подальшим переоформленням частки квартири, не виключають припущення про навмисність відсутності ОСОБА_3 в місці постійного проживання/перебування та унеможливлюють встановлення юридичного складу, який необхідний для визнання особи безвісно відсутньою.
Крім того, суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази намагання заявником розшукати ОСОБА_3 після 09.01.2018 (дата надання відповіді, за результатами перевірки відомостей заяви від 28.12.2017), шляхом оголошення останнього у розшук (відповідні заяви, повідомлення заявника про зникнення особи до органів внутрішніх справ тощо).
Згідно з ч. 1 ст. 43 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування.
Згідно ч. 2 ст. 43 ЦК України, у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.
Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус судді» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.05.2018 у справі№ 225/1297/17зроблено висновок, що «безвісна відсутність-це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
Також належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28.02.2018 у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ № 72641734).
З урахуванням вищевказаних висновків Верховного Суду, аналізуючи доводи письмової заяви ОСОБА_1 про визнання особи безвісно відсутнім, її пояснення та доводи в судовому засіданні в сукупності та у взаємозв`язку з дослідженими письмовими доказами у справі з позиції норм ст.43 ЦК України (норма матеріального права) та ст.ст.76,7781 ЦПК України (норми процесуального права) та оцінюючи докази у справі згідно ст. 89 ЦПК України, в т.ч. і з позиції «поза розумним сумнівом», суд приходить до висновку, що заявником у справі за обставин, які встановлені судом при розгляді даної цивільної справи, в межах предмету її розгляду, не доведено «поза розумним сумнівом» обставин, які слугують в силу закону такими для визнання фізичної особи - його брата ОСОБА_3 безвісно відсутнім; при цьому, сам по собі факт не проживання тривалий період часу в спірній квартирі за адресою АДРЕСА_7 , а також фактична відсутність відомостей про його місце перебування не є безумовною підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутнім.
Виходячи з встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання фізичної особи ОСОБА_3 безвісно відсутнім та про відмову в задоволенні заяви.
Керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 4, 78, 80, 305309, 352, 354356 ЦПК України, суд
У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, Запорізька міська рада, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня його проголошення через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 р. ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 10 червня 2020 р.

Суддя І.П. Соболєва

Присяжні Г.О. Тімофеєва

О.С. Гаркуша