РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Каліщука А.А.

за участю секретаря судового засідання Павлович Ю.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимир-Волинського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду із позовом до Устилузької міської ради Володимир-Волинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за набувальною давністю. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з червня 2001 року по даний час проживає разом зі своєю сім`єю у житловому будинку по АДРЕСА_1 . У даний будинок вони вселилися, оскільки він пустував та відсутні дані про його власника. За час проживання у даному будинку позивач здійснював його поточний ремонт та утримання.

На даний час позивач продовжує відкрито, безперервно володіти та користуватися вказаним житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами.

Просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 за набувальною давністю.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у ньому.

Представник відповідача подав до суду заяву в якій просять проводити розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_1 підтвердила, що ОСОБА_1 у житловому будинку АДРЕСА_1 проживає з 2001 року. Упродовж всього цього часу ОСОБА_1 відкрито та безперервно володіє даним майном, про власника цього житлового будинку будь-які відомості відсутні. Крім того, ОСОБА_1 здійснює поточний ремонт та утримання даного будинковолодіння.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам закону, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про фактичне місце проживання від 09.01.2020 року №409 та копії акта про фактичне місце проживання від 27.01.2020 року №410 ОСОБА_1 зареєстрована по АДРЕСА_1 , а фактично проживає з по АДРЕСА_1 .

Довідкою Устилузької міської ради від 26.02.2020 року №818 підтверджується, що відомості про власника житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 у по господарській книзі №4 за 2015 рік відсутні.

В силу ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.344 право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_1 у червні 2001 року добросовісно заволоділа житловим будинком по АДРЕСА_1 та з цього часу продовжує відкрито та безперервно володіти даним нерухомим майно протягом строку, що перевищує 10 років, як це визначено ст. 344 ЦК України.

Одним із способів захисту цивільних прав ст. 16 ЦК України передбачає визнання права.

Оскільки ОСОБА_1 добросовісно заволоділа вищевказаним будинковолодінням та продовжує відкрито та безперервно ним володіти більше десяти років, тому право власності позивача підлягає захисту шляхом його визнання за нею.

Оцінивши всі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними, законними, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,81,89, 265 ЦПК України, ст. 328, 344 ЦК України суд,

ухвалив:

позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , яка зареєстрована АДРЕСА_1 , право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15.06.2020 року.

Головуючий:/підпис/