Справа № 569/8735/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Першко О.О., розглянувши позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И Л А:

03 червня 2020 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, в якій просить стягнути з Державного бюджету України через Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру на користь ФОП ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 161 912 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування збитків (майнової шкоди) за вісім місяців протиправної заборони на діяльність ФОП ОСОБА_1 у сфері землеустрою з 01 червня 2017 року по 30 січня 2018 року не одержаного доходу в сумі 161 912 грн. 00 коп. в порівнянні з звичайними умовами, яка завдана протиправними діями Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у формі наказу №126 від 22 травня 2017 року, який Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року було визнано протиправним і скасовано.

Позовну заяву мотивував тим, що 22 травня 2017 року Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру було прийнято наказ № 126 "Про анулювання кваліфікаційних сертифікатів", про що було повідомлено інженера-землевпорядника Челяду О.О., що його кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника від 31 березня 2015 №012837 анульовано на підставі подання Кваліфікаційної комісії від 03 травня 2017 року № 17/317, відповідно до частини дев`ятнадцятої статті 66 та частини третьої статті 68 Закону України "Про землеустрій". Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, яка вступила в законну силу 30 січня 2018 року, було: визнано протиправним та скасовано рішення Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03 травня 2017 року № 17/317 щодо внесення подання в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 31 березня 2015 року № 012837 інженера-землевпорядника Челяди О.О.; визнано протиправним та скасовано наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 22 травня 2017 року № 126 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката від 31 березня 2015 року № 012837 інженера-землевпорядника Челяди О.О.; зобов`язано Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру поновити дію кваліфікаційного сертифіката від 31 березня 2015 року № 012837 інженера-землевпорядника Челяди О.О.; кваліфікаційний сертифікат № 012837 від 31 березня 2015 року інженера-землевпорядника Челяди О.О. було анульовано наказом Держгеокадастру України від 22.05.2017 року № 126 на підставі листа Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області № 21-17-09- 3132/2-17 від 07.04.2017 року, в якому була недостовірна інформація про події, яких не існувало взагалі.

Протиправні дії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру завдали шкоди сертифікованому інженеру-землевпоряднику, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_1 не міг без кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника працювати у сфері землеустрою до вирішення питання поновлення кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника. До того ж шкода була завдана пов`язаним з ним особам. В період протиправної заборони діяльності у сфері землеустрою ФОП ОСОБА_1 не був суб`єктом господарської діяльності у сфері землеустрою у відповідності до вимог статті 26 Закону України "Про землеустрій", тому що діяльність його у сфері землеустрою була заборонена протиправними діями Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Доходи, які ФОП ОСОБА_1 міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено (упущена вигода) розраховані на підставі даних Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області. У відповідності до Довідки ГУ ДПС у Рівненській області № 2527/ФОП/17-00-50-05 від 25 лютого 2020 року загальна сума доходу ФОП ОСОБА_1 за період, який передував протиправним діям Головного управління Держгеокадастру з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року склала 242 864,00 грн. Це був період за 2016 рік, коли ФОП ОСОБА_1 працював і одержував доходи за звичайних обставин. Середньомісячний дохід ФОП ОСОБА_1 за 2016 рік складає 20 239,00 грн. За вісім місяців протиправної заборони на діяльність у сфері землеустрою з 01 червня 2017 року по 30 січня 2018 року ФОП ОСОБА_1 не одержав дохід у сумі 161 912,00 грн. в порівняні з звичайними умовами, які були у 2016 році, а відтак вказана сума підлягає стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 .

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви доходжу наступного висновку.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

За загальним правилом, передбаченим у частині першій статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, що виникають із приватноправових відносин, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Частинами другою, третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Статтею 20 ГПК України визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках.

Враховуючи, що позивач, хоч і зазначає про порушення свого права на працю як фізичної особи, однак позов заявлений ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, предметом позову є стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 збитків (майнової шкоди), не одержаного доходу, в зв`язку з протиправними діями відповідача, забороною на діяльність ФОП Челяди О.О. (як про це вказано у позові), за період в якому ФОП ОСОБА_1 не був суб`єктом господарської діяльності, відтак даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимоги, які не підлягають розгляду в порядку ЦПК України, вважаю за необхідне, на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України, відмовити у відкритті провадження у вказаній цивільній справі, роз`яснивши позивачу його право звернутися із таким позовом до відповідного господарського суду за правилами підсудності, встановленими ГПК України.

Керуючись ст.ст. 186, 260, 353 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про відшкодування збитків.

Роз`яснити позивачу право на звернення з позовною заявою до відповідного господарського суду за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Першко