У Х В А Л А

04 червня 2020 року

м. Київ

справа № 707/1003/18

провадження № 61-6877ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради Черкаського району, Черкаської області треті особи: Черкаська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про визнання заповіту недійсним та нікчемним,

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2020 року, засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, в якій просить судові рішення скасувати, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу у якій зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт (абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав) та подати до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати належні та допустимі докази на підтвердження поважності причин для поновлення строку на касаційне оскарження.

На виконання вимог вказаної ухвали, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень , посилаючись на те, що повний текст постанови апеляційного суду ним було отримано 10 березня 2020 року, на підтвердження чого надає копію заяви із власноручною розпискою про отримання судового рішення саме 10 березня 2020 року.

Враховуючи те, що вказані скаржником обставини підтверджено належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Крім цього, ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу, в якій посилається на те, що суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування практики розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2019 року.

Відповідно до пункту першого статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Суд уповноважений діяти відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (статті 3 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суди при вирішенні справ мають брати до уваги тільки висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи законодавчі обмеження щодо формування єдиної правозастосовчої практики, правові висновки, викладені в постановах Пленуму Пленум Верховного Суду України, не входять до елементів, з яких формується база правозастосовчої практики.

Враховуючи, що положеннями частини четвертої статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, наведені скаржником обставини не є підставами касаційного оскарження в розумінні статті 389 ЦПК України.

Отже, враховуючи вищезазначене скаржнику необхідно зазначити конкретну (конкретні) норму (норми) права, викладені у постанові Верховним Судом з подібних правовідносин, яку не застосував суд апеляційної інстанції.

За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строку може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зважаючи на принцип доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за необхідне продовжити строк на усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання касаційної скарги з зазначенням підстав та їх правового обґрунтування відповідно до вимог законодавства, чинного на час подання касаційної скарги з урахуванням вимог, викладених в даній постанові.

Враховуючи те, що скаржником не виконані у повному обсязі вимоги ухвали Верховного Суду від 28 квітня 2020 року, з метою недопущення порушення принципу доступу до правосуддя, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з врахуванням вимог, вказаних у даній ухвалі.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вимог даної ухвали щодо надання виправленої касаційної скарги така касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.

Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 , строк на касаційне оскарження рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 10 грудня 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначеного вище недоліку, який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко