ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7503/20
провадження № 2/753/5721/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвіном Артем Володимирович, про витребування квартири АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що квартира, що перебувала в іпотеці банка, продана на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_2 , який звернувся в суд з позовом про виселення сім`ї ОСОБА_1 . Стверджує, що квартира відійшла з його право власності незаконно, оскільки реєстрація права власності на квартиру за АТ «Дельта Банк» проведена з порушенням закону.

Разом з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири, заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів його родини, зняття їх з реєстраційного обліку, вселення, постанову на реєстраційний облік будь-яких інших осіб за адресою спірної квартири, здачу її в оренду, лізинг, заставу та інше до набрання законної сили рішення у цій справі.

Заява обґрунтована тим, що спірна квартира отримана в незаконний спосіб через неправомірні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Літвінова А.В. та ПАТ «Дельта Банк». ОСОБА_2 вчиняє дії щодо виселення його та його сім`ї, не застосування заходів забезпечення позову ускладнить забезпечення ефективного захисту та поновлення оспорюваних прав позивача за захистом яких він звернувся до суду. Просив, зустрічне забезпечення не застосовувати, пославшись на те, що жодних збитків відповідачам завдано не буде.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Із доданих до позовної заяви матеріалів вбачається.

Відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності в частці 1, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу.

Вищевказана квартира на праві приватної власності належала ОСОБА_1 та в забезпечення кредитного договору була предметом договору іпотеки.

ОСОБА_3 в позові вказує, що жодного добровільного наміру передачі права власності на квартиру він не здійснював, згоди не надавав, дій на відчуження квартири не вчиняв, сплачував відповідні платежі за кредитним договором.

За приписами п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вжитті заходів забезпечення позову судом необхідно враховувати зміст позовних вимог, співмірність вжитих заходів із вимогами та вид забезпечення позову (пункт 3 і 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику розгляду судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

За таких обставин, суд дійшов, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого судового рішення в разі задоволення позову, а тому існує реальна можливість і небезпека у заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

А отже на думку суду, забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є достатнім для реального та ефективного виконання можливого судового рішення.

Ураховуючи конкретні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, підстави і предмет позову, суд вважає належними і достатнім заходом забезпечення позову є накладення арешту на квартиру.

Стосовно вимог позивача про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаної квартири є зайвими, з урахування накладення арешту на майно.

Вимоги позивача щодо заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, спрямовані на виселення ОСОБА_1 та членів його родини, зняття їх з реєстраційного обліку, вселення, постанову на реєстраційний облік будь-яких інших осіб за адресою спірної квартири, здачу її в оренду, лізинг, заставу та інше, задоволенню не підлягають, оскільки є предметом розгляду іншої цивільної справи, на яку посилається позивач в якості порушення його прав.

При розгляді заяви суд враховує, що цивільний процесуальний закон надає суду право вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ст. 154 ЦПК України).

З огляду на те, що накладення арешту може зачіпати інтереси відповідачів, та ураховуючи конкретні обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, підстави і предмет позову та дані про майновий стан позивача, який не надав доказів наявності майна в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, суд вбачає підстави для застосування зустрічного забезпечення у розмірі, що становить 5 % від ціни позову.

Оскільки ціна позову визначена позивачем у розмірі 1 095 913 грн. 50 коп., позивач повинен внести на депозитний рахунок суду .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 154, 258-260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, задовольнити частково.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0 - д о набрання законної сили рішенням суду по суті спору.

Застосувати зустрічне забезпечення, зобов`язавши ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) внести на депозитний рахунок Дарницького районного суду м.Києва, за реквізитами, грошові кошти в сумі 54 795 грн. 70 коп. у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Стягувач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Роз`яснити, що у разі ненадання суду протягом визначеного строку документів, що підтверджують надання зустрічного забезпечення, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Ухвала підлягає негайному виконанню, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали доручити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

Підтвердження виконання ухвали прошу направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Заставенко М.О., справа № 753/7503/20).

Суддя: М.О. Заставенко