Справа № 729/1118/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Ярошенко А.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Зазимко Є.Г.,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

представника третьої особи - адвоката Іванюка Г.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

До Бобровицького районного суду Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області про визнання недійсною, поданої ним заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та була посвідчена секретарем Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, ОСОБА_2 ..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті матері позивача, ОСОБА_4 , відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новобасанської сільської ради. ОСОБА_4 заповіту не склала, а спадкоємцями першої черги після її смерті є позивач - її син, та її чоловік, вітчим позивача, ОСОБА_3 . Причиною подання даної заяви позивач вказує, що ОСОБА_3 чинив на нього психологічний тиск, примушував його написати відмову від спадщини, а в день підписання заяви побив його і змусив прийти в сільську раду та поставити підпис на заяві, яку позивач не забирав і до нотаріальних органів не надсилав. Після спливу шести місяців він звернувся до нотаріуса і дізнався, що заява про відмову від спадщини, підпис на якій засвідчений секретарем Новобасанської сільської ради, зареєстрована в Бобровицькій районній державній нотаріальній конторі і тому він не має права на спадщину. Вважає, що заява про відмову від прийняття спадщини підписана під впливом тяжкої обставини - тяжкої хвороби, а саме: легка розумова відсталість з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими розладами, соціально-трудовою дезаптацією, та смерті матері, чим скористався його вітчим і примусив написати відмову. Наведені підстави позивач вважає достатніми для визнання заяви про відмову від прийняття спадщини недійсною.

13.11.2019 року до суду надійшло пояснення від третьої особи - ОСОБА_3 , в якій він вказує, що з позовними вимогами ОСОБА_1 не погоджується, посилаючись на слідуюче. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина ОСОБА_4 , яка на день своєї смерті проживала та була зареєстрована разом з ним. Він вжив всіх необхідних заходів по похованню дружини. Як до смерті дружини, так і після, разом з ним проживав син дружини, ОСОБА_1 , з яким у нього були хороші та спокійні відносини. Фактично вони проживали однією сім`єю, як батько та син. Він ввесь час переживав за ОСОБА_1 , не давав йому багато курити та не допускав вживання спиртних напоїв. Оскільки ОСОБА_1 раніше у 2008 році отримав спадщину після смерті баби ОСОБА_6 і мав два земельних пая (свій та бабин), він з ним порадився і вони вирішили, що пай, який належав матері, ОСОБА_1 залишить йому та піде до сільської ради і напише відмову від прийняття спадщини після смерті матері. Через декілька днів ОСОБА_1 повідомив, що зробив заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері у сільській раді, і яким чином дана заява потрапила до Бобровицької державної нотаріальної контори йому невідомо, можливо була відвезена або направлена поштою. Після цього між ними, як і раніше, ніяких непорозумінь у не виникало, жили спокійно, допомагали одне одному по господарству. У кінці травня місяця 2019 року до нього підійшов ОСОБА_7 і попросив, щоб ОСОБА_1 пожив у нього декілька днів та допоміг йому по господарству, на що він погодився. Після спливу семи днів ОСОБА_7 знову попросив його, щоб ОСОБА_1 ще декілька днів пожив у нього, на що він також погодився, оскільки дома по господарству він справлявся сам. Коли пройшло ще сім днів, він почав хвилюватися за ОСОБА_1 та став дзвонити ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на мобільні телефони і хотів, щоб ОСОБА_1 вже повернувся додому, але на всі його дзвінки вони не відповідали. Через декілька днів він додзвонився до ОСОБА_7 та попросив повернутися ОСОБА_1 , на що той категорично відмовився.Після того як ОСОБА_1 перестав з ним спілкуватися і пішов проживати до ОСОБА_7 , невдовзі від Бобровицького районного суду на його адресу надійшла позовна заява про визнання правочину недійсним.Він вважає, що ОСОБА_7 надоумив ОСОБА_1 підписати дану позовну заяву з метою заробітку коштів, спонукаючи його - ОСОБА_3 таким чином заплатити за частину паю, який він оформив у нотаріальній конторі на себе після смерті дружини - ОСОБА_4 .

Всі доводи ОСОБА_1 , що до написання заяви про відмову від прийняття спадщини під його тиском та під впливом тяжкої обставини є безпідставними та не мають під собою ніякого підґрунтя,і не відповідають дійсності. ОСОБА_1 є дієздатною особою (не визнаний недієздатним та не призначено опікуна), який усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю є здатність особи своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. ОСОБА_1 нещодавно у Бобровицькій державній нотаріальній конторі оформляв спадщину після смерті баби ОСОБА_6 і йому ніхто не відмовив в оформленні спадщини (у зв`язку з його недієздатністю), він підписав договір оренди паю з ТОВ «Наташа-Агро», та підписав дану позовну заяву про визнання правочину недійсним. Ці, та інші його дії в повному обсязі підтверджують його повну дієздатність незалежно від отриманої ним в дитинстві третьої групи інвалідності.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги підтримали з підстав в ній викладених та просили її задовольнити в повному обсязі. Позивач зазначив, що текст заяви про відмову від прийняття спадщини він не читав, наслідки підписання заяви йому ніхто не роз`яснював. Він є інвалід з дитинства, є розумово відсталим та під впливом тяжких обставин, від яких він до цих пір не може оговтатися - це смерть матері, він підписав зазначену заяву.

Відповідач представник Новобасанської сільської ради ОСОБА_2 позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що він працює секретарем Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області. 21 травня 2019 року до Новобасанської сільської ради приїхали ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на автомобілі. Запитавши мету приїзду, позивач повідомив, що бажає написати заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї матері. Позивач по вигляду мав здоровий вид, ніяких видимих тілесних ушкоджень не мав, у пригніченому стані не перебував, на незадовільний стан здоров"я не скаржився. Після цього він попросив вийти їх з кабінету, оскільки йому треба було підготувати відповідну заяву. Підготувавши заяву, він запросив позивача до кабінету, а ОСОБА_3 залишився в коридорі. Перед підписанням заяви він пересвідчився, що позивач перебуває в тверезому стані, розуміє мету приїзду, не обмежений у дієздатності, роз`яснивши наслідки підписання даної заяви, він зачитав її в голос і тільки після цього позивач її підписав. Більше ніяких звернень щодо анулювання даної заяви від позивача не надходило. Представник відповідача також зазначив, що йому відомо, що позивач має незначні психічні розлади, але офіційно не визнаний недієздатним, не має опікуна, розуміє значення своїх дій .

Третя особа у справі ОСОБА_3 та його представник позовні вимоги не визнали і у задоволенні просили відмовити з підстав викладених у письмовому поясненні.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , пояснив, що він є троюрідним братом позивача. В кінці червня 2019 року він попросив позивача допомогти йому по господарству, на що останній погодився. Під час розмови позивач повідомив, що його вітчим ОСОБА_3 змусив його написати заяву про відмову від прийняття спадщини. Крім того вказував, що вітчим коли перебуває у нетверезому стані застосовує до нього фізичну силу та знущається з нього. На тілі позивача він бачив синці. Крім того свідок вказав, що позивач має психічні розлади і тому під час підписання заяви не розумів, що робив, крім того в той період він ще перебував у шоковому стані після смерті матері, дуже сумував та були випадки коли він говорив різні нісенітниці.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 пояснила, що з позивачем має родинні стосунки. В червні позивач почав у них проживати та в ході розмови повідомив, що його вітчим змусив його написати в сільській раді заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері. Позивач повідомляв, що перед підписанням заяви його вітчим душив за горло, насильно посадив у машину та повіз до сільської ради. Він підписав заяву не читаючи її.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 пояснив, що проживає по сусідству з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Між останніми були нормальні відносини і тільки після смерті матері позивача між ними розладилися відносини. Позивач пішов проживати до ОСОБА_7 , який його запросив до себе додому. Він неодноразово чув, як позивач погрожував вітчиму , що порубає його. На його думку позивач пішов жити до ОСОБА_7 з корисливих мотивів зі сторони ОСОБА_7 , оскільки у разі прийняття спадщини позивачем, він буде мати земельний пай, та має пенсію.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_2 дав показання аналогічні показанням, які він давав в якості представника відповідача.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом суд приходить до наступного висновку.

Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством.

Частиною першою ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини та ч.1 ст.1273 передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а частиною шостою, вказаної статті передбачено, що відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та день смерті постійно проживала, була прописана (зареєстрована) в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новобасанської сільської ради від 16.07.2019 року №688.( а.с. 12 );

Із поданої заяви позивачем до державної нотаріальної контори вбачається, що він звернувся з заявою в якій відмовляється від прийняття спадщини, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дана заява позивачем подана 21 травня 2019 року, підписана позивачем власноручно і справжність підпису засвідчена секретарем Новобасанської сільської ради Чернігівської області ОСОБА_2. Останнім було встановлено особу позивача та перевірено дієздатність. Із змісту даної заяви слідує, що позивачу було роз`яснено, що прийняття та відмова від спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Позивач не має права прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитися. Позивач стверджував в присутності секретаря сільської ради , що він дієздатності не обмежений, під опікою, піклуванням не перебуває, в стані алкогольного, наркотичного і токсичного сп`яніння не знаходиться. Дана заява надійшла до держнотконтори 22 травня 2019 року та долучена до спадкової справи. (а.с.61) ;

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 1273 Цивільного кодексу України, відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, заяву про відмову від прийняття спадщини не відкликав, то відповідно до ч.1 ст. 1275 ЦК України його частка у спадщині перейшла до ОСОБА_3 , як до іншого спадкоємця за законом.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 здійснював на нього психологічний тиск, змусивши його тим самим під впливом тяжкої обставини та за відсутності волі (бажання) відмовитися від прийняття спадщини за померлою ОСОБА_4 .

Відповідно до п. 25 Постанови пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, передбачених статтями 225, 229-231, 233 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

В силу частини 1 статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Як вбачається з роз`яснень, викладених в п.п. 19, 21, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним.

При вирішенні спорів про визнання недійсним правочину, вчиненого особою під впливом насильства (стаття 231 ЦК (435-15), судам необхідно враховувати, що насильство має виражатися в незаконних, однак не обов`язково злочинних діях. Насильницькі дії можуть вчинятись як стороною правочину, так і іншою особою - як щодо іншої сторони правочину, так і щодо членів її сім`ї, родичів тощо або їх майна. Факт насильства не обов`язково має бути встановлений вироком суду, постановленим у кримінальній справі.

Правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК (435-15), якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Позивачем в ході судового розгляду справи не надано належних та допустимих доказів того, що відмова від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 написана ним під психологічним тиском з боку третьої особи ОСОБА_3 чи під впливом тяжкої обставини за відсутності у неї бажання реально відмовлятися від спадщини. Суд критично ставиться до показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , оскільки вони є родичами позивача та мають певну зацікавленість у розгляді справи .

Також позивач вказує на те, що заява про відмову від прийняття спадщини підписана під впливом хвороби, а саме: легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими та поведінковими розладами, соціально-трудовою дезадаптацією, що підтверджується Витягом із акту огляду у МСЕК до довідки серія МКЕ -ЧНВ №421848 , а також повідомленням КЛПЗ «Бобровицька центральна районна лікарня» №673 від 25.11.2019 року про те,що ОСОБА_1 знаходиться на обліку у лікаря психіатра Бобровицької ЦРЛ. Проте позивачем не надано ніяких доказів, що саме у період часу коли ним була подана заява про відмову від прийняття спадщини він страждав явними психічними розладами, лікувався, або напередодні проходив курс лікування в медичній установі, як на стаціонарному лікування так і на амбулаторному, або в той час приймав певні пігулки від психічного розладу, або скаржився на свій психічний стан з приводу втрати матері, а навпаки таки його твердження спростовані представником відповідача та свідка ОСОБА_2 , який підтвердив, що позивач приїхавши до нього в сільську раду, сам повідомив про мету свого візиту, підписуючи заяву детально знайомився з її змістом, при цьому був з виду фізично здоровим, слідів побиття не мав.

В ст. 5 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову та визнання зави про відмову від прийняття спадщини недійсною, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження відсутності вільного волевиявлення ОСОБА_1 під час підписання заяви про відмову від прийняття спадщини, як і доказів неусвідомлення ним значення своїх дій.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання недійсною заяви, поданої 21 травня 2019 ОСОБА_1 , про відмову від прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя В.І.Бойко