Ухвала

02 червня 2020 року

м. Київ

справа № 278/3110/19

провадження № 61-7786ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від

06 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України прохальна частина касаційної скарги викладена альтернативно та нечітко.

З матеріалів касаційного провадження убачається, що постановою Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 28 листопада 2019 року про забезпечення позову залишено без змін.

Звертаючись до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року, заявник просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року, в частині накладення арешту на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1002 грн, кадастровий номер :01:000:0586, що розташована на території Пісківської сільської ради Житомирського району, Житомирської області, і в цій частині ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, однак не зазначає чи оскаржується ним ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 28 листопада

2019 року.

Ураховуючи наведене, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та її прохальну частину, відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 392 ЦПК України та статті 409 ЦПК України.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України за подання касаційної скарги не сплачено судовий збір.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі положень пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від

22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Аналізуючи наведене, положення частини другої статті 22, статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не застосовуються до вимог, які не стосуються порушення прав заявника, як учасника бойових дій.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 та постановах Великої Палати Верховного Суду від

09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 та від 12 лютого 2020 року у справі 545/1149/17.

Предметом спору у даній справі є поділ майна подружжя, що згідно з положеннями частини другої статті 22, статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не є підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Житомирського апеляційного суду від 06 квітня 2020 року.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції, або надати документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог закону.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Житомирського апеляційного суду від

06 квітня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 червня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик