Справа № 685/505/20
Провадження № 2/685/150/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року

Теофіпольський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого Бурлак Г.І.

з участю секретаря Ковальчука О.С.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь

справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням

встановив:

представник позивача звернувся в суд з позовом до відповідача про позбавлення права користування житловим приміщенням, мотивуючи його тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Позивач зареєстрована та проживає за вказаною адресою. Відповідач є онукою позивачки і також зареєстрована у квартирі, однак більше одного року за місцем реєстрації не проживає, житловим приміщенням відповідач не користується, місце її знаходження невідоме. Тобто, відповідач відсутня без поважних причин понад один рік за зареєстрованим місцем проживання, ніякої домовленості про користування житловим приміщенням між нею та позивачем не встановлено. Через те, що в квартирі зареєстрована відповідач, позивач не може оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, тобто їй створюються перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження її майном, тому просив позбавити відповідача права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, подав клопотання про уточнення анкетних даних відповідача, зокрема в позовній заяві він помилково вказав ім?я ОСОБА_4 , хоча вона ОСОБА_5 . Просив позов задовольнити.

Позивач позов підтримала, зазначила, що в дійсності ім?я її внучки ОСОБА_5 .

Суд постановив уточнити анкетні дані відповідача, зазначивши ім?я «Людмила»

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлена згідно ст. 128 ЦПК України, про причину неявки не повідомила, клопотань не подала. Суд вважає можливим проводити розгляд справи у її відсутності.

Вислухавши пояснення позивача та її представника , вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, свідоцтвом про право на спадщину за законом, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Відповідно до акту обстеження побутово-житлових умов від 19.06.2020 ОСОБА_6 (онука ОСОБА_2 ) зареєстрована, але з 2012 року не проживає за адресою АДРЕСА_2 .

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною 1 та 4 статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням; до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. За змістом зазначених норм право користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Оскільки відповідач не надав доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у квартирі позивача протягом одного року, то суд встановив, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. 156 ЖК УРСР, ст.405 ЦК України, ст. 12, 81, 89, 265 ЦПК України, районний суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про позбавлення права користування житловим приміщенням задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 права користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 840,80 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 статті 358 цього Кодексу.

Головуючий