Справа № 750/3354/20
Провадження № 2/750/954/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Супруна О.П.,
секретар Дяченко К.О.,
за участі представника позивача - адвоката Данича О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №750/3354/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
23 квітня 2020 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що відповідач за вказаною адресою не проживає з серпня 2017 року.
Ухвалою судді від 08.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21.05.2020.
21.05.2020, за клопотанням представника позивача, розгляд справи відкладено на 11.06.2020.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Сторони, які повідомлялися судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, 11.06.2020 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили, відповідач відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав, у зв`язку з чим за письмовою згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Гезою О.В. 07 травня 2003 року, зареєстрованого в реєстрі за №5-1184 (а.с. 5-7).
Позивач у вищевказаній квартирі не проживає, оскільки зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
У спірній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , про що свідчить довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №5564 від 14.04.2020, видана Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 9).
Позивач зазначив, що відповідач з серпня 2017 року у вказаній вище квартирі не проживає, але зареєтрований, що перешкоджає йому розпоряджатися власним майном на свій розсуд.
Згідно зі статтею 317 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
За положеннями статті 41 Констутуції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Таким чином, закон гарантує захист права власності шляхом застосування певних способів захисту, передбачених ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
З моменту реєстрації, тобто з 22.08.2017, відповідач за місцем реєстрації не проживав, не ніс тягар утримання житла і не брав участі в оплаті житлово-комунальних послуг на утримання спірної квартири, що підтверджується показаннями допитаного в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 .
За таких обставин, вимога позивача про визнання відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 289, 354, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок) судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.
Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 .
Суддя