Номер провадження: 22-ц/813/1801/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В.С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Павлючук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року про повернення заяви про перегляд заочного рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Київського районного суду м. Одеси до ОСОБА_1 , в якій просив суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики від 06 листопада 2014 року у розмірі 18 000,00 доларів США, що згідно офіційного курсу станом на 30 жовтня 2018 року складало 507 600,00 грн., суму відсотків за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 34 684,00 грн., всього 542 286,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 422,86 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 07.11.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до умов якого він надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 23 000,00 доларів США, які відповідач зобов`язався повернути у повному обсязі протягом 24 місяців, тобто, до 06 листопада 2016 року, що підтверджується розпискою, написаною власноруч відповідачем. Разом з тим, як вказував позивач, у 2017 році відповідач повернув 5 000,00 доларів США, у зв`язку з чим, залишок боргу складав 18 000,00 доларів США, які відповідач не повернув, оскільки в порушення умов укладеного договору позики (розписки), відповідач ухилявся від виконання зобов`язань, борг у встановлений строк не повертав, тому ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом (а.с. 2-4).

23 травня 2019 року сторона позивача зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи та відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України за згодою позивача та його представника Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. (а.с. 46).

23 травня 2019 року заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси (суддя Петренко В.С.) позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу задоволено частково (а.с. 48-49).

18 червня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 60).

19 червня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без руху (а.с. 62-63).

27 серпня 2019 року суд першої інстанції ухвалив повернути заяву ОСОБА_1 зі всіма доданими до неї документами (а.с. 66-67).

24 вересня 2019 року відповідач не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 27 серпня 2019 року подав апеляційну скаргу через Київський районний суд м. Одеси. Апелянт зазначає у скарзі, що дана ухвала порушує його законні права та інтереси, а також посилається на те, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. Скаржник зазначає, що не отримував ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19 червня 2019 року та по вказаній справі не має свідчень про факти отримання ним рекомендованих листів від суду. Апелянт посилається на ч.5 статті 74, ч.3 ст. 76 ЦПК України та на Постанову Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року «Про затвердження правил надання послуг поштового зв`язку». Тому апелянт просить суд прийняти апеляційну скаргу до розгляду та скасувати ухвалу суду першої інстанції (а.с. 75-76).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового засідання були повідомленні належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не були усунені недоліки заяви про перегляд заочного рішення в зазначеній ухвалі судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.06.2019 року в строк, а саме скаржником не надано копію заяви за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів; не сплачено судовий збір за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення та не надано докази такої сплати, а тому суд першої інстанції повернув заяву про перегляд заочного рішення заявнику зі всіма доданими до неї документами ОСОБА_1 .

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції права скаржника на захист, оскільки ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху судом першої інстанції заявнику направлено не було, належних доказів про вручення копії зазначеної ухвали матеріали справи також не містять, з приводу наведеного апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Грицюк Олександр Олексійович звернувся до Київського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року по цивільній справі №520/18619/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу (а.с.60-60зворот).

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 19.06.2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року по цивільній справі №520/18619/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити недоліки заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме: надати копію заяви за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів; сплатити судовий збір за подання до суду заяви про перегляд заочного рішення, відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп., та надати докази такої сплати. Роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Відповідно до супровідного листа, що знаходиться у матеріалах справи ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2019 року про залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху 20.06.2019 року було направлено ОСОБА_1 за адресою вказаною у відповідній заяві про перегляд заочного рішення.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку» АТ «Укрпошта» є національним оператором поштового зв`язку.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх поштових відправлень, до яких, зокрема, належать рекомендовані листи (абзац 4 пункту 8 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 в редакції, чинній на момент направлення копії відповідного судового рішення (далі - Правила). Рекомендованим поштовим відправленням є, зокрема, реєстрований лист, який приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення (абзац 27 пункту 2 Правил). У разі подання для пересилання, зокрема, реєстрованого поштового відправлення з повідомленням про його вручення відправник заповнює бланк повідомлення на свою поштову адресу або адресу особи, якій за його дорученням належить надіслати повідомлення після вручення поштового відправлення, поштового переказу (абзац перший пункту 62 Правил).

Відповідно до пункту 99 Правил рекомендовані поштові відправлення, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї, а у разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Як вбачається з рекоменованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу Київського районного суду м. Одеси. від 19.06.2019 року ОСОБА_1 було отримано 06.07.2019 року (а.с. 65).

Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом.

Однак станом на 27.08.2019 року недоліки заяви ОСОБА_1 усунуто не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Отже, враховуючи вищевикладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 23 травня 2019 року по цивільній справі №520/18619/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу зі всіма доданими документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. При цьому заявнику роз`яснено право на повторне звернення до суду з такою заявою, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Інших доводів необґрунтованості оскаржуваної ухвали апеляційна скарга не містить.

Таким чином, враховуючи вище наведене, положення діючого цивільного законодавства, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та на підставі ст. 375 ЦПК України залишає без змін оскаржувану ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

16.06.2020 року м. Одеса