Провадження № 2/337/1927/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року місто Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Котляр А.М.

за участю секретаря Журби Н.Ю.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2019 року ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 21.11.2011 року ОСОБА_4 надала у борг своїй племінниці ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 54260 гривень. Гроші були передані ОСОБА_2 та її чоловіку ОСОБА_5 для придбання подружжям автомобілю. На отримані кошти відповідачі купили автомобіль OPEL VECTRA, який 21.12.2011 року був зареєстрований за ОСОБА_5 . Оскільки договір був укладений ОСОБА_2 в інтересах сім`ї, то отримані гроші є спільним майном подружжя. У зв`язку із цим, обов`язок повернути позику має бути покладений на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , з яким вона перебувала у шлюбі на момент отримання позики. Просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 54260 гривень, щомісячні відсотки за користування позикою в сумі 59136,64 гривень, втрати від інфляції в сумі 13527,02 гривень, 3% річних в сумі 2711,51 гривень, а всього стягнути 129635, 17 гривень.

09.08.2019 року суддя відрив спрощене провадження по справі з викликом сторін (а.с. 29).

19.08.2019 року суд за клопотанням представника відповідача витребував інформацію щодо транспортних засобів, зареєстрованих за відповідачами (а.с. 31).

30.08.2019 року суд за заявою представника позивача забезпечив позов шляхом накладення арешту на автомобіль OPEL VECTRA 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 39).

16.10.2019 року відповідач ОСОБА_5 подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог позивача. Вказав, що дійсно 21.12.2011 року він та його колишня дружина ОСОБА_2 придбали автомобіль OPEL VECTRA 1995 року випуску за власні кошти сім`ї. Ні у кого, в тому числі у ОСОБА_4 вони кошти не позичали. Вважає, що його згода на укладення договору позики потребувала нотаріального посвідчення. Проте він взагалі не надав своєї згоди на отримання ОСОБА_2 коштів у позику від ОСОБА_4 . Позивачем не надано суду доказів того, що отримані в позику кошти були використані в інтересах сім`ї на придбання автомобіля. Просив врахувати, що за розпискою кошти були отримані 21.11.2011 року, в той час як автомобіль був придбаний 21.12.2011 року (а.с. 52-54).

24.10.2019 року представник позивача адвокат Фурсенко С.С. подала до суду відповідь на відзив, в якому вказала, що згода ОСОБА_5 на укладення договору позики 21.11.2011 року не була потрібна, оскільки договір був укладений в інтересах сім`ї (а.с. 63-65).

04.12.2019 року суд за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Мінасова В.В. перейшов до розгляду справи за правилами загального провадження та призначив по справі підготовче судове засідання (а.с. 88).

24.12.2019 року провадження по справі зупинено у зв`язку з призначенням судової технічної експертизи документа за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 адвоката Мінасова В.В. (а.с. 94)

30.03.2020 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшов лист директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про повернення ухвали про призначення судової технічної експертизи документа без виконання (а.с. 112).

07.04.2020 року суддя поновив провадження по справі та призначив справу до розгляду (а.с. 115).

13.05.2020 року суд закрив підготовче провадження по справі (а.с. 122).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Фурсенко С.С. доводи позовної заяви підтримала, просила суд позов задовольнити. Пояснила суду, що ОСОБА_4 переїхала проживати до м. Запоріжжя, де проживала її племінниця ОСОБА_6 та її чоловік ОСОБА_5 . В листопаді 2011 року ОСОБА_4 надала у позику ОСОБА_2 та ОСОБА_5 грошові кошти для придбання подружжям автомобілю. Розписку про отримання позики написала племінниця ОСОБА_2 . У встановлений термін до 21.11.2017 року відповідачі грошові кошти не повернули, тому позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 визнала позовні вимоги позивача, пояснила суду, що її тітка ОСОБА_4 продала квартиру та переїхала проживати в м. Запоріжжя. Вона з колишнім чоловіком ОСОБА_5 попросили у ОСОБА_4 гроші для придбання автомобілю, на що позивач погодилась. ОСОБА_5 знайшов у продажу автомобіль та сказав ОСОБА_4 яка сума йому потрібна для його придбання. Вона власноруч написала розписку, а ОСОБА_4 передала грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 6700 доларів США. В той же день ОСОБА_5 придбав автомобіль OPEL VECTRA 1995 року випуску за отримані у позику кошти та зареєстрував його на своє ім`я.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Мінасов В.В. проти позову заперечив, пояснив суду, що відповідач ОСОБА_5 грошові кошти на придбання автомобілю від ОСОБА_4 не отримував, при написанні розписки присутній не був. Доход ОСОБА_5 в 2011 році складав 4000 гривень, що на той час було еквівалентно 800 доларам США. Тому відповідач міг дозволити придбати автомобіль за власні кошти. Вважає, що укладення договору між позивачем ОСОБА_4 та ОСОБА_2 створює обов`язки лише для сторін договору позики. ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не надали суду доказів того, що позичені кошти були отримані та витрачені в інтересах сім`ї. Також вказав, що суду не наданий оригінал розписки. Документ, який надала позивач є пошкодженим і його не можна вважати доказом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін та їх представників, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.01.2002 року до розірвання його у 2019 році (а.с. 11).

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_5 придбав автомобіль OPEL VECTRA 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 21.12.2011 року зареєстрований за ОСОБА_5 (а.с. 12-13, 33).

Відповідно до наданої суду розписки, 21.11.2011 року ОСОБА_8 отримала у борг від ОСОБА_4 для придбання автомобілю 54260 гривень для потреб своєї сім`ї, зобов`язалась повернути позику до 21.11.2017 року. Розписка підписана ОСОБА_10 (а.с. 6, 113).

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який суду пояснив, що він працював разом з ОСОБА_2 , знайомий з її колишнім чоловіком ОСОБА_5 . Йому відомо, що ОСОБА_4 продала квартиру та переїхала проживати в м. Запоріжжя. Зі слів ОСОБА_5 йому відомо, що ОСОБА_4 в листопаді 2011 року позичила ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_2 близько 8000 доларів США на придбання автомобілю.

Факт отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_4 підтверджується письмовою розпискою, оригінал та копія якої знаходиться в матеріалах справи. Документ є частково пошкодженим, проте після огляду його в судовому засіданні у суду не виникло сумнівів, що копія не відповідає оригіналу. Відповідачем ОСОБА_5 та його представником адвокатом Мінасовим В.В. заявлялось про проведення експертизи даного документа для з`ясування давності написання документа (а.с. 56), проте в подальшому в ході розгляду справи представник відповідача від проведення експертизи відмовився (а.с. 95-98, 108). Тому враховуючи відсутність доказів протилежного, суд виходить із того, що розписка була дійсно написана ОСОБА_2 21.11.2011 року.

Аналіз положення частини четвертої статті 202, частини другої статті 626, статті 1046 ЦК України дає підстави для висновку, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення договору позики всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

До правовідносин, що виникли між сторонами по справі підлягають застосування норми статті 65 СК України, відповідно до частини четвертої якої договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Верховний Суд в постанові від 03.05.2018 року по справі №639/7335/15-ц розтлумачив положення частини четвертої статті 65 СК України, вказавши, що той з подружжя, хто не брав безпосередньо участі в укладенні договору, стає зобов`язаною стороною (боржником), за наявності двох умов: 1) договір укладено другим із подружжя в інтересах сім`ї; 2) майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Тільки поєднання вказаних умов дозволяє кваліфікувати другого з подружжя як зобов`язану особу (боржника). Тобто, на рівні закону закріплено об`єктивний підхід, оскільки він не пов`язує виникнення обов`язку другого з подружжя з фактом надання ним згоди на вчинення правочину. Навіть якщо другий з подружжя не знав про укладення договору він вважатиметься зобов`язаною особою, якщо об`єктивно цей договір було укладено в інтересах сім`ї та одержане майно було використано в інтересах сім`ї. Такий підхід в першу чергу спрямований на забезпечення інтересів кредиторів. Той з подружжя, хто не був учасником договору, не може посилатися на відсутність своєї згоди, якщо договір було укладено в інтересах сім`ї.

Між сторонами виник спір з приводу того, чи отримала ОСОБА_2 кошти у позику в інтересах сім`ї, та чи були використані грошові кошти в інтересах сім`ї.

Доводи відповідача ОСОБА_5 та його представника адвоката Мінасова В.В. полягають в тому, що ОСОБА_5 не було відомо про отримання його дружиною ОСОБА_2 грошей від свої тітки ОСОБА_4 , автомобіль OPEL VECTRA був придбаний не за позичені кошти, а за власні кошти подружжя.

Таким чином для правильного вирішення спору необхідно встановити, чи отримала ОСОБА_2 позику для придбання подружжям автомобілю та чи використав ці кошти

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не надали суду належних доказів того, що ОСОБА_5 був обізнаний про укладення договору позики. Зазначення в розписці про те, що гроші отримані для придбання автомобілю не може беззаперечно свідчити про цей факт, враховуючи, що сам ОСОБА_5 цю обставину заперечує. Також суд бере до уваги, що підпис ОСОБА_5 в розписці або його письмова згода на укладення договору відсутні.

Суд ставиться критично до показань свідка ОСОБА_11 , оскільки про обставини отримання грошей у позику йому відомо від сторін по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Оскільки про допит сторін по справі в якості свідків заявлено не було, показання ОСОБА_11 з чужих слів не можуть бути допустимим доказом використання позики в інтересах сім`ї у відповідності до ч.2 ст.90 ЦПК України.

Також суд бере до уваги той факт, що в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що її чоловік ОСОБА_5 обрав автомобіль, повідомив ОСОБА_4 його ціну, після чого отримав від позивача грошові кошти та в цей же його придбав. Пояснення відповідача суперечать встановленим судом фактам, оскільки розписка датована 21.11.2011 року, в той час як автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_5 через місяць 21.12.2011 року. Дана обставина в сукупності з іншими фактами, дає підстави для обґрунтованого сумніву в тому, що ОСОБА_5 використав грошові кошти, отримані ОСОБА_2 у позику, для придбання автомобілю.

Крім того, на час придбання автомобілю ОСОБА_5 мав місце роботи та постійний дохід, що не заперечується сторонами по справі та зокрема підтверджується листом регіонального сервісного центру МВС в Запорізькій області, в якому вказано, що місце роботи ОСОБА_5 «АВТОФЕНШУЙ», посада комірник. Адвокат Мінасов В.В. пояснив, що дохід ОСОБА_5 складав близько 4000 гривень на місяць, чого інші учасники справи не заперечували. Цей факт підтверджує, що ОСОБА_5 не був позбавлений можливості за власні кошти придбати автомобіль, вартість якого не перевищує його річний дохід.

Суд дійшов висновку, що з урахуванням заперечень ОСОБА_5 , одна лише розписка ОСОБА_2 не може бути достатнім доказом того, що грошові кошти були використані в інтересах сім`ї. У зв`язку із цим, ОСОБА_5 не є учасником зобов`язальних відносин за договором позики, а тому вимога покласти солідарний обов`язок на ОСОБА_5 повернути позичені кошти є безпідставною.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в частині стягнення боргу за договором позики лише з позичальника ОСОБА_2 .

Суду наданий розрахунок заборгованості за договором позики, відповідно якого сума боргу становить - 54260 грн., відсотки - 59136,64 грн., втрати від інфляції - 13527,02 грн., 3% річних - 2711,51 грн. Відповідачі правильність розрахунку заборгованості не заперечували, він складений відповідно до положень діючого законодавства.

На підставі ч.9 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2019 року, підлягають скасуванню після набрання рішенням законної сили.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає стягненню на її користь з відповідача ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) суму боргу за договором позики в розмірі 54260 грн., відсотки в розмірі 59136,64 грн., втрати від інфляції в розмірі 13527,02 грн., 3% річних в розмірі 2711,51 грн., а всього стягнути 129 635 (сто двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 1296 (одна тисяча двісті дев`ятсот шість) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2019 року, а саме скасувати арешт, накладений на автомобіль OPEL VECTRA 1995 року випуску реєстраційний номер НОМЕР_1 , який 21.12.2011 року зареєстрований за ОСОБА_5 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та скасувати заборону вчиняти дії щодо його відчуження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.06.2020 року.

Суддя: А.М. Котляр