ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1148/20 Номер провадження 22-ц/814/1614/20Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О. А. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
У Х В А Л А

09 червня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Кузнєцової О.Ю.

суддів: Пікуля В.П., Хіль Л.М.

розглянувши заяви суддів Кузнєцової О.Ю. та Хіль Л.М. про самовідвід

у справі за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про усунення перешкод у приватизації житла шляхом зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 червня 2020 року системою документообігу в Полтавському апеляційному суді визначено склад колегії суддів: Кузнєцову О.Ю., Хіль Л.М., Пікуля В.П. у цивільній справі № 552/1148/20 за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави Міністерства оборони України про усунення перешкод у приватизації житла шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Під час вивчення матеріалів справи було встановлено, що предметом даного спору є право ОСОБА_1 на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В своїй апеляційній скарзі на рішення місцевого суду представник ОСОБА_1 як на підставу своїх вимог та заперечень посилається на висновки, викладені в рішенні Апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2016 року. Вказане рішення було ухвалене у складі колегії суддів Чічіля В.А., Кузнєцової О.Ю., Хіль Л.М.

Під час ухвалення рішення Апеляційного суду Полтавської області від 25 лютого 2016 року суддями було надано правову оцінку приватизації житлового фонду в будинку АДРЕСА_2 .

З метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спорусуддями Кузнєцовою О.Ю. та Хіль Л.М. заявлено самовідвід.

Підстави, за наявності яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), визначені статтею 36 ЦПК України.

Згідно п. 5 частини першої цієї статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом (п. 1).

Пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутій проти Хорватії» (Kutit v Croatia), № 48778/99, пункт 25, ЕCHR 2002-II).

Наявність безсторонності суду відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначається за суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Об`єктивний критерій полягає зокрема у тому, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

ЄСПЛ у рішення по справі «Олександр Волков проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) зазначив, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Кюббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Отже, з наведеного слідує, що рішення суду, ухвалене за наслідками вирішення спору, не має викликати сумнівів щодо його законності та об`єктивності.

З урахуванням наведеного та з метою гарантування упевненості усіх учасників справи щодо безсторонності суду при вирішенні цього спору, вбачаю наявність інших обставин, які можуть викликати сумнів в неупередженості або ж об`єктивності судді, заявлені самовідводи слід вважати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Справу необхідно передати до канцелярії апеляційного суду для повторного розподілу за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Керуючись ст.ст. 37, 40ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяви суддів Кузнєцової О .Ю., Хіль Л.М . про самовідвід - задовольнити, а справу передати до канцелярії Полтавського апеляційного суду для повторного розподілу її за програмою автоматизованої системи документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

В.П. Пікуль

Л.М. Хіль