Справа № 310/3923/20
2-з/310/36/20
У Х В А Л А

Іменем України

11 червня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Дубровська Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до суду, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль ВАЗ 21114 (легковий універсал-b, VIN-код НОМЕР_1 ), реєстраційний номер НОМЕР_2 , рік випуску 2008, дата державної реєстрації за відповідачем 24.06.2008, та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо цього автомобілю.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії. Однак, за правилами ЦПК України, заборона вчиняти певні дії не має загального характеру. Приймаючи рішення щодо забезпечення позову шляхом заборони вчинення певних дій, суд повинен визначити коло осіб відносно яких ці заборони встановлено, та зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Однак, в порушення зазначених норм заявником не обґрунтовано необхідності застосування заходів забезпечення позову та необхідності накладення арешту на автомобіль, оскільки заявником не доведено спроб відповідача відчужити автомобіль, не зазначено та не надано з цього приводу жодних доказів; не обґрунтовано співмірність заявлених вимог та виду забезпечення позову, оскільки не зазначено конкретної ціни позову, про забезпечення якого просить заявник; не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення; не вказано, яким відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів забезпечення позову підлягає направленню ухвала суду.Крім того, у заяві про забезпечення позову не визначено коло осіб, яким заявник просить заборонити вчиняти будь-які дії щодо майна. Не визначено також і перелік дій, які необхідно заборонити вчиняти.

Згідно з ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві ОСОБА_1 робить неможливим виконання ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-151, 153, 157 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.М. Дубровська