Справа № 645/6703/19
Провадження № 2/645/400/20
РІШЕННЯ

іменем України

01 червня 2020 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі судових засідань - Проневич Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2019 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, вказуючи, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 від 26.01.2007 р. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 39260,00 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі, в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту, згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2018 р. За користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 12,30% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 договору, шляхом направлення відповідного листа. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.9.2 договору. Відповідно до п.9.2 договору банк листом №136536 від 22.02.2008 р. повідомив відповідача про запровадження нової системи нарахування відсотків, а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором банк з дати виникнення простроченої суму основного боргу нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти в розмірі, збільшеному вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Проценти нараховуються на суму кредитних коштів, фактично наданих банком позичальнику, за період з моменту фактичного надання коштів і до повернення останнім коштів у власність банку, за методом «факт/360», та сплачуються кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані банком такі проценти, (п. 1.3 кредитного договору). Відповідно до п.9.5 кредитного договору, строк дії даного договору встановлюється з дати його укладення і до повного погашення суми кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій та/або пені, у разі її нарахування.

Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у строк, вказаний у договорі, чим суттєво порушив взяті на себе договірні зобов`язання. АТ «УкрСиббанк» звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом про стягнення з відповідача та поручителя заборгованості, яка існувала станом на 19.09.2014 р. у розмірі 16219,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 р. становило 217893,17 грн. , з яких 15401.12 доларів США, що за курсом НБУ становило 206900.69 грн., - кредитна заборгованість; 393.84 доларів США, що за курсом НБУ становило 5290.90 грн. - заборгованість по процентам; 416.10 доларів США, що за курсом НБУ становило 5589.94 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту; 8.31 доларів США, що за курсом НБУ становило 111.64 грн. - пеня за прострочення сплати процентів. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. по справі №643/15237/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 та поручителя заборгованість у розмірі 16 219,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 р. становило 217 893,17 грн. Після набрання рішенням суду законної сили були отримані виконавчі листи та направлені до органів ДВС для примусового виконання. Фактично погашення боргу згідно з рішенням суду було здійснено частково: по кредиту у загальному розмірі 10468.37 доларів США, та погашені проценти, стягнуті за рішенням суду по справі №643/15237/14-ц.

Позивач зазначає, що станом на 18.10.2019 р. залишаються не погашеними 4932.75 доларів США по кредиту та проценти у розмірі 8633,86 доларів США, нараховані за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., що не були предметом розгляду у справі №643/15237/14-ц. Відповідно до умов кредитного договору, листа №136536 від 22.02.2008 р. та ч.2 ст.625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідач повинен сплатити проценти у подвійному розмірі, а саме: 8633,86 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.10.2019 р. (24733852 грн. за 1 долар США) еквівалентно 213548.61 грн., нараховані за період з 01.01.2015 року по 18.10.2019 р.

Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість по процентах за договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.01.2007 року у розмірі 8633,86 доларів США та судовий збір в розмірі 7500,00 грн.

03.12.2019 р. до суду надійшов відзив відповідача, який вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Вобґрунтування заперечень відповідач зазначив, що після набрання рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. законної сили позивачем були отримані виконавчі листи та передані до органів ДВС для примусового виконанні. 13.06.2018 р. заступником начальника Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишянському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області Звєздіним В.В. була прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження № 52062111 за виконавчим листом № 643/15237/14-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсиббанк» суму боргу по поверненню кредиту у розмірі 16 219 доларів США 37 центів, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 р. становить 217 893,17 грн. Відповідно до вищевказаної постанови встановлено, що рішення Московського районного суду м. Харкова виконано. Солідарний борг стягнуто у повному обсязі та перераховано за призначенням. Тобто, відповідач погасила наявну заборгованість в повному обсязі. Також, даний факт підтверджується квитанціями про перерахування грошових коштів. Тому, відповідачеві не зрозуміло походження вказаної заборгованості.

Також, позивач просить стягнути проценти у розмірі 8633,86 доларів США, нарахованих за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., що не були предметом розгляду у справі № 643/15237/14-ц. Проте встановити походження зазначеної суми та підстави її нарахування не уявляється можливим. Як вбачається з тексту позовної заяви та суті справи № 643/15237/14-ц, кредитний договір від 26.01.2007 р. передбачав обов`язок відповідача повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2018 р. Позивач у 2014 році звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 19.09.2014 р. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що мало наслідком ухвалення вищевказаного рішення суду. Тобто, позивач у 2014 р. звертався із позовною заявою про повернення кредиту достроково. Провадження у справі № 643/15237/14-ц було відкрите 03.11.2014 р., що підтверджується відповідною ухвалою Московського районного суду м. Харкова. А тому, виходячи із позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12, нарахування процентів за кредитом припинилось з моменту відкриття провадження по справі. Таким чином, відповідачеві незрозуміло джерело походження та підстави нарахування процентів у розмірі 8633,86 доларів США, за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р. Крім того, сам позивач стверджує, що зазначені проценти не були предметом розгляду у справі № 643/15237/14-ц, не пояснюючи походження цієї суми. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду та того факту, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року у справі № 643/15237/14-ц було виконане, а борг стягнуто у повному обсязі, відповідач вважає, що нарахування процентів у розмірі 8633,86 доларів США, за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Крім того, відповідач заперечує проти посилань позивача щодо понесених ним судових витрат у розмірі 7500 грн., у вигляді витрат на професійну правову допомогу та зазначеної ціни позову у розмірі 8633,86 доларів США, що еквівалентно 213 548,61 грн. Так, позивач у тексті позовної заяви зазначає наступні суми: 10468,37 доларів США як суму часткового погашення заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. у справі № 643/15237/14-ц. При цьому позивач не надає жодного доказу існування та походження такої суми; 4932,75 доларів США як суму непогашеної заборгованості за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. у справі № 643/15237/14-ц, знову не надаючи жодного доказу наявності такої суми; 8633,86 доларів США (ціна позову у справі) як суму процентів, нарахованих за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., що не були предметом розгляду у справі № 643/15237/14-ц. Походження цієї суми встановити також не уявляється можливим. Як вбачається і з самої позовної заяви та доданих до неї документів, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, позивач не надав суду обґрунтований розрахунок сум, що стягуються та розраховуються. При цьому позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитом, відповідно до якого визначити походженні саме зазначеної ціни позову також неможливо. Тобто, стає незрозумілим причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними у тексті позовної заяви сумами ніби-то існуючої заборгованості та визначеної ціни позову. (а.с.60)

18.02.2020 р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає, що наведені у відзиві заперечення підлягають відхиленню. Повторно зазначає, що фактично погашення боргу згідно з рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20.07.2015 р. було здійснено частково: по кредиту у загальному розмірі 10468.37 доларів США та погашені проценти. Виконання рішення суду свідчить про погашення заборгованості, зафіксованої в судовому рішення на певну дату, та не є фактичним виконанням зобов`язанням у повному обсязі зобов`язань за Кредитним договором. Станом на 18.10.2019 р. залишаються не погашеними 4932.75 доларів США по кредиту та проценти у розмірі 8633,86 доларів США, нараховані за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., що не були предметом розгляду у справі №643/15237/14-ц та мають бути сплачені відповідачем відповідно до умов кредитного договору, листа №136536 від 22.02.2008 р. та ч.2 ст.625 ЦК України , у подвійному розмірі, за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р. (а.с.89)

13.03.2020 р. від представника відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення на відповідь на відзив, де зазначив, що позивач, звертаючись до Московського районного суду м. Харкова у 2014 році (провадження у справі № 643/15237/14-ц було відкрите 03.11.2014 року), у позовній заяві зазначав, що «станом на 19.09.2014 р. заборгованість відповідача 1 ( ОСОБА_1 ) по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування 16 219,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 р. становить 217 893,17 грн.». Крім того, на підтвердження вищевказаних фактів додавав докладний розрахунок заборгованості за кредитом. Відповідно до цього розрахунку наявна заборгованість станом на день звернення із позовом складала саме 16 219,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 р. становить 217 893,17 грн. Саме вищевказана сума знайшла своє відображення у резолютивній частині рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. у справі № 643/15237/14-ц. Позивач не уточнював позовні вимоги, рішення суду не оскаржував. Саме вищевказана сума була повністю сплачена відповідачем у виконавчому провадженні, таким чином, незрозуміле походження заборгованості за кредитом у розмірі 4932,75 доларів США. При цьому як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив позивач не вказує на джерело походження цієї суми, не пояснює, чим саме підтверджується така сума. Для відповідача є очевидним намір позивача повторно стягнути заборгованість за одним кредитом. Що протирічить ст. 61 Конституції України.

Щодо нарахування процентів позивачем повністю ігнорується судова практика Верховного Суду, яка наводилась у відзиві на позовну заяву та відома позивачу. Так, кредитний договір № 0 від 26.01.2007 року передбачав обов`язок відповідача повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2018 р.. Позивач у 2014 р. звернувся до Московського районного суду м. Харкова із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором станом на 19.09.2014 р. у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, що мало наслідком ухвалення вищевказаного рішення суду. Тобто, позивач у 2014 р. звертався із позовною заявою про повернення кредиту достроково. Право кредитодавця

нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, у справі, яка переглядається, вимоги банку про стягнення процентів та пені після жовтня 2009 року (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Провадження у справі № 643/15237/14-ц було відкрите 03.11.2014 р., що підтверджується відповідною ухвалою Московського районного суду м. Харкова. А тому, виходячи із позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 року по справі № 444/9519/12 та постанови Верховного Суду від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, нарахування процентів за кредитом припинилось з моменту відкриття провадження по справі. Таким чином стає незрозумілим джерело походження та підстави нарахування суми процентів у розмірі 8633,86 доларів США, нарахованих за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р.. Крім того, сам позивач стверджує, що зазначені проценти не були предметом розгляду у справі № 643/15237/14-ц, не пояснюючи походження цієї суми. З урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 р. по справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та постанови Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі № 175/4753/15-ц, та того факту, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. у справі № 643/15237/14-ц було виконане, а борг стягнуто у повному обсязі, представник відповідача вважає, що нарахування суми процентів у розмірі 8633,86 доларів США, за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р., є безпідставним та не підлягає задоволенню. (а.с.101-103)

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з встановленням карантину на території всієї країни.

Суд не вважає повідомлену представником позивача причину неявки у судове засідання поважною, оскільки судове засідання, яке передувало (19.03.2020 р.), також відбулось в період карантину, і представник позивача був на ньому присутній. Крім того, ним не надано даних про його знаходження на самоізоляції. Враховуючи, що представник позивача був ознайомлений із змістом заперечень відповідача та надав свою письмову відповідь на відзив, суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про взаємовідносини сторін, у зв`язку з чим вважає можливим розгляд справи у відсутність представника позивача та ухвалити рішення на підставі наданих доказів.

При цьому судом встановлено, що 26.01.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 був укладений Договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 39260.00 доларів США, а відповідач зобов`язався щомісячно повертати кредит у повному обсязі, в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але у будь - якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 26.01.2018 р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.п. 1.1, 1.2. кредитного договору). За користування кредитними коштами протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, відповідач зобов`язався сплатити проценти у розмірі 12.30% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов п.9.2 договору шляхом направлення відповідного листа. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п.9.2 договору, а саме у випадку настання обставин, передбачених підпунктом «а» пункту 9.2 договору - у випадку порушення кредитної дисципліни (а.с.15).

У зв`язку з виникненням спору між сторонами щодо належного виконання умов кредитного договору, ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Московського районного суду м.Харкова з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалою

Московського районного суду м.Харкова від 03.11.2014 р. у тій справі № 643/15237/14-ц було відкрито провадження (а.с.72).

За результатами розгляду справи 20.07.2015 р. Московським районним судом м.Харкова було ухвалено рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 16 219,37 доларів США, що за курсом НБУ станом на 19.09.2014 року становило 217 893,17 грн., а також стягнуто судовий збір в розмірі 1089,46 грн. з кожного. (а.с.23-24).

Як зазначив у позовній заяві позивач, і вказана обставина не оспорюється відповідачем, після набрання рішенням законної сили Московським районним судом м.Харкова були видані виконавчі листи, які направлені на виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Згідно постанови заступника начальника Міжрайонного відділу ДВС по Індустріальному та Немишлянському районах м.Харків ГТУЮ у Харківській області Звєздіна В.В. від 08.06.2018 р., при примусовому виконанні виконавчого листа № 643/15237/14-ц, виданого 24.09.2015 р. Московським районним судом м.Харкова, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми боргу у розмірі 16219,37 доларів США, що становить 217893,17 грн., встановлено, що боржником ОСОБА_1 рішення Московського районного суду м.Харкова від 20.07.2015 р. виконано у повному обсязі. Виконавчий збір, витрати виконавчого провадження стягнуто. Постановлено виконавче провадження № 52072568 з примусового виконання вказаного виконавчого листа № 643/15237/14-ц закінчити (а.с.67).

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Зі змісту норм ст.ст.1046, 1048, 1049, ч. 2 ст. 1054 ЦК України вбачається, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості та сплатити проценти у строк та у порядку, передбачені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.2 Договору про надання споживчого кредиту передбачені обставини, у разі настання яких Банк відповідно до умов п.п.1.3.1 може змінити розмір процентної ставки в сторону збільшення.

Проте пунктом 1.3.1 вказаного Договору визначено, що у випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування , передбаченому п.9.2 даного Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.

Згідно довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування грошовими коштами понад встановлений Договором термін, наданого позивачем, нарахування позивачем вказаних сум відбувались у червні, липні 2009 р. та з травня 2010 р. (а.с.37)

Як вбачається з матеріалів справи, 22.02.2008 р. на ім`я ОСОБА_1 було направлено повідомлення про те, що з 12.03.2008 р. АКІБ «УкрСиббанк» запроваджує нову систему нарахування відсотків за користування кредитом на прострочену суму основного боргу. Таким чином, у разі порушення ОСОБА_1 умов кредитної дисципліни, зокрема неналежного виконання умов кредитного договору № 0 від 26.01.2007р., а саме у випадку прострочення платежу за кредитним договором, Банк з дати виникнення простроченої суми

основного боргу, нараховуватиме на прострочену суму основного боргу підвищені проценти, а саме в розмірі збільшеної вдвічі від діючої процентної ставки на момент виникнення такої простроченої суми основного боргу. Продовження ОСОБА_1 користування кредитом за кредитним договором вважається вираженням ОСОБА_1 згоди стосовно умов викладених в даному повідомленні щодо порядку нарахування процентів на прострочену суму основного боргу. (а.с.21).

Оскільки даних про отримання відповідачем вказаного повідомлення - суду не надано, суд вважає, що в даному випадку, на порушення п.1.3.1 Договору, Банк не попередив позичальника ОСОБА_1 про зміну розміру процентної ставки у червні, липні 2009 р. та з травня 2010 р. належним чином, тобто за місяць до зміни процентної ставки, а лише попередив ( у період, коли прострочення платежів не було) про можливі майбутні нарахування підвищених процентів у разі можливого прострочення платежу.

Суд вважає слушними та обгрунтованими заперечення відповідача, зазначені у відзиві, щодо відсутності підстав для нарахування процентів за користування грошовими коштами у подвійному розмірі.

Так, після відкриття провадження у справі № 643/15237/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором на підставі ухвали Московського районного суду м.Харкова від 03.11.2014 р., з цього часу припинилось нарахування процентів за кредитом, передбачених ст.1048, 1050 ЦК України.

Як зазначалось вище, пунктом 9.2 Договору передбачено право банку змінити (збільшити) розмір процентної ставки, в разі порушення Позичальником кредитної дисципліни, але за умови своєчасного та належного попередження Банком про такі зміни, про виконання якої позивач доказів суду не надав.

Враховуючи, що рішення Московського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 р. про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (у тому числі дострокових платежів) було виконане, присуджена сума стягнута у повному обсязі, а нарахування позивачем процентів за період з 01.01.2015 р. по 18.10.2019 р. у подвійному розмірі, у сумі 8633,86 доларів США, згідно п.9.2 Договору - є безпідставним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Інформацію щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 09.06.2020 р.

Головуючий - суддя: