У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 листопада 2020 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 р. позивач - громадянин Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 - звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 01.02.2011 р. з відповідачем - громадянкою України ОСОБА_2 та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 98, від якого спільних дітей не мають.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя вважає, що вищевказаний позов слід залишити без руху задля його уточнення за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.496 ЦПК України іноземці мають право звертатись до судів України для захисту свої прав, свобод чи інтересів; іноземці мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією України та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право» (далі - Закон № 2709-IV) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 2709-IV цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до статті 63 Закону № 2709-IV припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Визначаючи підсудність справ судам України слід керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону № 2709-IV.

Згідно із статтею 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Під час розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, один з яких проживає в Україні, питання підсудності визначається за правилами, встановленими статтями 27, 28 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, якою встановлені правила загальної територіальної підсудності, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно отриманої судом в порядку ст.187 ч.6 ЦПК України інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою по місту Києву не значиться.

А відтак, вищевказаний позов є не підсудним Подільському районному суду м.Києва за правилом загальної територіальної підсудності, оскільки місце проживання відповідача не зареєстровано в Подільському районі м.Києва.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач є зареєстрованим мешканцем Подільського району м.Києва. Звертаючись до суду, позивач зазначив, що відповідач тимчасово проживає на території Польщі.

Частиною 2 статті 28 ЦПК України, якою встановлені альтернативної територіальної підсудності, передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Отже, законодавець визначив обставини, за яких позови про розірвання шлюбу можуть розглядатись судом за зареєстрованим місцем проживання позивача, а саме: 1) наявність на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей; або 2) позивач за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача; або 3) за домовленістю подружжя в разі, якщо один з них має зареєстроване місце проживання чи перебування територіальному районі цього суду.

Як вбачається з матеріалів позову, подружжя не має в шлюбі дітей, позивач є людиною ще молодого віку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), документів про поважність причин виїхати до місця проживання відповідача суду не додано.

При цьому, згоди відповідача на розгляд даної справи за підсудністю Подільським районним судом м. Києва, як суду за зареєстрованим місцем проживання позивача, до матеріалів справи також не додано.

Відповідно до частини десятої статті 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Як вбачається з матеріалів позову, суду не надано документів про те, що на території Подільського району м.Києва знаходиться майно відповідача або адреса в Подільському районі є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача.

Оскільки відповідач є громадянкою України, а позивач громадянином іншої країни, то правовідносини між стронами обтяжені ознакою «іноземний елемент», а тому вирішення спору між ними щодо розірвання шлюбу та наслідків розірвання шлюбу в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України «Про міжнародне приватне право», з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Немає підстав для визначення підсудності даного позову Подільському районному суду міста Києва і відповідно до частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», оскільки угоди про підсудність справи з іноземним елементом судам України позивачем до матеріалів позову не долучено.

Таким чином, звертаючись до Подільського районного суду міста Києва з даним позовом, позивачу слід надати суду належні докази на підтвердження того, що адреса в Подільському районі м.Києва є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання (перебування) відповідача, або в Подільському районі м.Києва є майно відповідача. В іншому випадку позивачу слід долучити до позову угоду про визначення сторонами підсудності даного позову судам України для подальшого визначення підсудності даного позову та оформити позовну заяву відповідно до Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27 червня 2008 року № 1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за № 573/15264.

Так, на підставі ст.185 ч.1 ЦПК України подана позовна заява без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення вказаних вище недоліків з роз`ясненням того, що в разі їх не усунення у встановлений судом термін вищевказана позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.185 ч.1, 258-260, 261, 353ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) -

У Х В А Л И В :

Залишити без руху позовну заяву громадянина Алжирської Народної Демократичної Республіки ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши позивачу строк для усунення недоліків в 10 (десять) днів з дня отримання копії ухвали, в інакшому випадку позов вважати неподаним та повернути позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: Н. М. Ларіонова