Справа № 357/5426/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Л. М. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Токар Ю.М. у виконавчому провадженні №59972363,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Токар Ю.М. у виконавчому провадженні №59972363, мотивуючи тим, що постановою вказаного дежравного виконавця від 05.09.2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .. Вказаною постановою накладено арешт і на рахунок ОСОБА_1 у ПАТ КБ «ПриватБанк» на який вона отримує пенсію. Зазначає, що накладення арешту на грошові кошти, за рахунок яких здійснюється виплата заробітної плати, пенсії є неправомірним, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 19.10.2019 року у справі №916/1572/19.

Оглянувши подану скаргу, суд вказує на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено перелік виконавчих документів, на підставі яких рішення підлягають примусовому виконанню. Серед них є виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках, зокрема, на підставі судових рішень, а також виконавчі написи нотаріусів (пункти 1 і 3 зазначеної частини).

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби на час звернення зі скаргою до суду був урегульований у статті 74 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону № 1404-VIII).

Тобто, юрисдикція спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби залежить від типу виконавчого документа, на підставі якого було відкрите виконавче провадження, а також суб`єктів їх видання.

Встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №59972363 з примусового виконання виконавчого напису №7656 виданого 12.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М..

За змістом ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, за правилами адміністративного судочинства мали оскаржуватися рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинені під час виконання ухвалених в адміністративній справі судових рішень, а також виконавчих документів, виданих іншими, ніж суд, органами та посадовими особами, оскільки закон не встановлює для такого оскарження іншого порядку судового оскарження.

Скаржник ОСОБА_1 у цій справі оскаржує дії державного виконавця щодо виконання не судового рішення у цивільній справі, а документа, виданого приватним нотаріусом.

З огляду на те, що скаржник подала скаргу на дії державного виконавця з виконання виконавчого документа, виданого іншою посадовою особою, а не судом, спір підвідомчий адміністративному суду.

Вказаний висновок правозастосування викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року (справа 346/79/17).

Близьких за змістом висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 14 березня 2018 року (справа № 213/2012/16), від 14 листопада 2018 року (справа № 161/15523/17), від 20 березня 2019 року (справа № 821/197/18/4440/16).

Враховуючи тип виконавчого документа, який перебуває на примусовому виконанні в ДВС, суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за скаргою та роз`яснити, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті Київським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186,447 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Токар Ю.М. у виконавчому провадженні №59972363.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Київським окружним адміністративним судом.

Ухвала може бути оскаржена.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Скаржник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки залишення позову без руху продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складено 09.06.2020 року.

СуддяЛ. М. Кошель