РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року

м. Рівне

Справа № 569/11488/19

Провадження № 22-ц/4815/354/20

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.,

суддів: Боймиструка С.В., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Головне управління Національної поліції в Рівненській області, Державне підприємство Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року , ухваленого в складі судді Харечко С.П., повний текст рішення виготовлено 28 грудня 2019 року, у справі №569/11488/19

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Державного Підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про повернення транспортного засобу без оплати за зберігання на майданчику для тимчасового затриманих засобів.

Позов мотивований тим, що 14 квітня 2008 року ним придбано транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CBR » з рамою № НОМЕР_1 , червоного кольору, об`єм двигуна 998 см., у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 . Оскільки транспортний засіб мав несправності двигуна, які вимагали ремонту, однак через надмірну зайнятість та необхідність перебувати за межами України він об`єктивно не міг здійснити такий ремонт та подальшу державну реєстрацію мотоцикла. 16 вересня 2014 року рухаючись по вул. Степана Бандери у напрямку вул. Дворецької в м. Рівне він був зупинений працівниками ДПС ВДАІ в м. Рівне та притягнутий до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без державної реєстрації. Разом з цим мотоцикл «HONDA CBR» був вилучений та поміщений на спецмайданчик. Штраф за вчинення адміністративного правопорушення ним сплачено 21 вересня 2014 року. Після сплати штрафу він знову ж таки був змушений покинута територію України. У березні 2019 року в ході направлення адвокатських запитів з`ясовано, що мотоцикл ««HONDA CBR » з рамою № НОМЕР_1 вилучений працівниками ДПС ВДАІ в м. Рівне у зв`язку з його розшуком правоохоронними органами Італії, як викраденого, відповідно до відомостей автоматизованої базою даних Генерального Секретаріату Інтерполу «еASF2». Станом на 12 квітня 2019 року, відповідно до автоматизованих обліків Генерального Секретаріату Інтерполу, мотоцикл «HONDA CBR » з рамою № НОМЕР_1 за обліками викраденого автотранспорту в зарубіжних країнах у міжнародному розшуку не значиться.

У зв`язку з цим просив суд визнати його добросовісним набувачем мотоцикла «HONDA CBR» з рамою № НОМЕР_1 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Рівненській області та Рівненську філію Державного Підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» повернути йому мотоцикл «HONDA CBR» з рамою № НОМЕР_1 без плати за зберігання транспортного засобу.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Державного Підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Інформ-Ресурси» про повернення транспортного засобу без оплати за зберігання на майданчику для тимчасового затриманих засобів задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добросовісним набувачем мотоцикла «HONDA CBR» з рамою НОМЕР_1 .

В решті позовних вимог відмовлено.

У поданій на вказане рішення в частині відмовлениї позовних вимог, апеляційній скарзі представник позивача, покликаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд залишив поза увагою той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_2 від 16.09.2014 року не містить підписів свідків, водія та страхового комісара.

Судом не враховано, що працівники ДПС ВДАІ в м. Рівне діяли не на підставі та не у спосіб, що передбачений чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством, а тому таке вилучення є незаконним. Вказує, що не повинен нести витрати пов`язані зі зберіганням транспорту на спецмайданчику, оскільки такі витрати пов`язані з протиправними діями працівників ДПС ВДАІ в м. Рівне, які не мали достатніх правових підстав для тимчасового затримання транспортного засобу шляхом його вилучення.

Окрім того, покликається на те, що утримання належного йому транспортного засобу мотоцикла на спец майданчику порушує його право власності щодо цього майна закріпленого ст. 1 Протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. 321 Цивільного кодексу України.

Судом першої інстанції не враховано правову позицію Верховного Суду викладену в постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 404/4467/16-а (пункт 42) доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Звертає увагу суду, що вилучений у скаржника транспортний засіб не перешкоджав дорожньому руху, не унеможливлював рух транспортних засобів проїздною частиною та не створював загрозу безпеці руху. Вказує, що вилучення проведено без внесення до протоколу про адміністративне правопорушення відомостей про його вилучення, що свідчить про недотримання працівниками ДПС ВДАІ в м. Рівне порядку тимчасового затримання транспортного засобу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення судом першої інстанції постановлено з дотримання норм матеріального та процесуального права, її доводи правильності висновків суду не спростовують. Просить її залишити без задоволення.

Рішення в частинні задоволених позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом не перевіряється.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 352 ЦПК України передбачено, що підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року ОСОБА_1 , придбано транспортний засіб - мотоцикл «HONDA CBR» з рамою № НОМЕР_1 червоного кольору, об`єм двигуна 998 см., у фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , що підтверджується копією товарного чеку від 14 квітня 2008 року та копією талону №343 від 14 квітня 2008 року.

16.09.2014 року у м. Рівне на перехресті вул. Дворецька - Ст. Бандери працівниками ДПС ВДАІ було зупинено мотоцикл «HONDA CBR» з рамою № НОМЕР_1 без державних номерних знаків під керуванням водія ОСОБА_1 та в результаті складено на водія протокол про адміністративне правопорушення НОМЕР_3 № 003107 за порушення вимог п. 2.9 «в» ПДР. Вказаний транспортний засіб було поміщено на спец майданчик в м. Рівне.

22.09.2014 року до ВДАІ м. Рівне надійшла інформація про те, що згідно даних автоматизованої бази Генерального Секретаріату Інтерполу «еАSF2» станом на 22.09.2014 року транспортний засіб «HONDA CBR» з рамою № НОМЕР_1 зареєстрований в Італії та розшукується правоохоронними органами Італії, як викрадений 23.03.2007 року.

12.04.2019 року на адвокатський запит ОСОБА_3 сектором міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Рівненській області було надано інформацію про те, що відповідно до автоматизованих обліків Генерального секретаріату Інтерполу вищевказаний транспортний засіб станом на 12.04.2019 року за обліками викраденого автотранспорту в зарубіжних країнах у міжнародному розшуку не значиться, що підтверджується копією відповіді №145/23/01-2019.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.23 вказаного Закону поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень та припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 1 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 (в редакції чинній на час затримання спірного автомобіля) (далі Порядок), цей Порядок визначає процедуру тимчасового затримання, зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках та їх повернення.

Доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється за допомогою спеціальних автомобілів - евакуаторів (далі - евакуатор), у тому числі тих, що належать підприємствам, установам та організаціям, які провадять діяльність, пов`язану з транспортуванням транспортних засобів, і з якими територіальним органом Національної поліції укладені в установленому порядку договори (п. 3 Порядку).

Згідно п.10 Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року за №1102, транспортний засіб може бути тимчасово затриманий на строк до вирішення справи про адміністративне правопорушення, але не більш як на три дні з дати такого затримання. Строк затримання транспортного засобу обчислюється з моменту винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, складення протоколу про адміністративне правопорушення або акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, а строк зберігання - з моменту доставляння транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку.

Згідно з п. 13 Порядку за транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці справляється плата у встановленому спільним наказом МВС, Мінфіну та Мінекономіки розмірі.

Відповідно до п. 12 Порядку повернення тимчасово затриманого транспортного засобу, який зберігається на спеціальному майданчику чи стоянці, здійснюється за письмовим зверненням його водія, власника (співвласника) за умови оплати ним витрат, пов`язаних з транспортуванням та зберіганням такого транспортного засобу, та пред`явлення відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення або протоколу про адміністративне правопорушення у разі їх складення.

Як вбачається з матеріалів справи, дії та/або бездіяльність працівників міліції/поліції у встановленому законом порядку неправомірними не визнані.

Звільнення від оплати за послугу, яка полягає у понесенні витрат на транспортування та зберігання автомобіля позивача, є похідним від встановлення обставин щодо правомірності чи неправомірності дій працівників поліції у ситуації, яка склалася, оскільки бездіяльність працівників поліції у встановленому законом порядку неправомірними не визнані, а відтак вимоги про повернення транспортного засобу без плати за зберігання задоволенню також не підлягають.

А відтак, тимчасово затримуючи транспортний засіб позивача та зберігаючи його на штраф майданчику після сплати штрафу за адміністративне правопорушення, працівники міліції діяли у спосіб та в межах своїх повноважень, оскільки мотицикл знаходився в розшуку в Інтерполі.

Разом з тим, убачається, що із заявою до Рівненської філії ДП МВС «Інформ-Ресурси» про повернення транспортного засобу позивач не звертався.

Поважних причин, що перешкоджали позивачу з вересня 2014 року по червень 2019 року звернутися до відповідної установи про повернення мотоцикла позивач суду не надав і судом їх не встановлено.

Враховуючи необхідність дотримання принципу змагальності сторін у цивільному процесі, закріплений в ст.12 ЦПК України, згідно ч.3 якої кожна сторона повинна довести обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається ,як на підставу своїх вимог чи заперечень, колегія суду вважає, що заявник апеляційної скарги не довів як обставини, на які він посилається у позовній заяві, так і доводи апеляційної скарги.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити беззадоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 грудня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 11 червня2020 року.

Головуючий :

Судді :