1Справа № 335/1938/20 2/335/1222/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Макарова В.О.,

за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію квартири за відсутності ордера на квартиру та зобов`язання здійснити приватизацію,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовною заявою до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, в якому просять зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордера на вказану квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В обґрунтування позову, позивачі зазначили, що вони зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка про реєстрацію місця проживання особи за № 04.28/5-998 від 22.01.2020 року та довідка про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/5-2510 від 02.03.2020 року, що підтверджується і паспортами.

ОСОБА_1 є квартиронаймачем зазначеної квартири, що підтверджується договором найму житла у будинках державного і комунального житлового фонду від 15.07.2016 року. Із нею укладені договори на сплату житлово-комунальних послуг по квартирі, що підтверджується рахунками, копії яких додані до позову.

У 1958 році зазначену квартиру отримав ОСОБА_3 , для своєї родини, яка складалася з дружини ОСОБА_4 та її сина від першого шлюбу ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_6 та від їх шлюбу народилася позивач 1 - ОСОБА_1 , у якої народився син - позивач 2 ОСОБА_2

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, а ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою Запорізького міського відділу реєстрації актів цивільного стану № 11207 від 10.12.2006 року.

ОСОБА_6 ніколи не була зареєстрована у вказаній квартирі, на теперішній час мешкає у місті Києві.

Квартира належить Запорізькій міській раді, про що зазначено у технічному паспорті на квартиру, складеного 05.02.2020 року та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс», що дає право позивачам право приватизувати зазначену квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Маючи намір скористатися своїм правом, передбаченим Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», позивачі 10.02.2020 року звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про оформлення передачі у приватну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 18.02.2020 року позивачі отримали листа за № А-0017-В, яким районною адміністрацією Запорізької міської ради по Вознееснівському району було відмовлено в реалізації їх прав на приватизацію квартири з тих підстав, що відсутній ордер про надання житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 , та було рекомендовано звернутися до Державної архівної служби України.

16.03.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про надання рішення про відмову в приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 .

20.03.2020 року отримали листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 19.03.2020 року № А-0053-В, у якому зазначено, що відповідно до п.п. 22, 23 Положення про порядок передач квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань ЖКГ від 16.12.2009 року № 396, орган приватизації приймає рішення про приватизацію житла. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності. Отже, рішення про відмову в приватизації не передбачено. Тому, районна адміністрація надає інформаційний лист із повідомленням про необхідність надання документів, яких не вистачає для прийняття рішення про приватизацію. Після надання копії ордеру або відповідного рішення суду про зобов`язання здійснити приватизацію за його відсутності, районна адміністрація буде мати можливість розглядати заяву про приватизацію житла по суті.

16.03.2020 року, за рекомендацією районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, позивачі звернулися до Державного архіву Запорізької області з адвокатським запитом перевірити та надати ордер, або його копію.

Листом від 20.03.2020 року № 01-32/в-0783 Державного архіву Запорізької області позивачам було повідомлено, що в документах Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя за 1958-1961 роки ордера на квартиру АДРЕСА_2 не виявлено.

Крім того, позивачі зверталися до МКП «Основаніє» Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, але отримали листа від 29.01.2020 року № Ф-31.0, у якому зазначено, що в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру АДРЕСА_2 не виявлено.

Окрім того, позивачі зверталися до Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради із заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, виданого у 1958 році, однак їм було повідомлено, що надати запитувану інформацію не уявляється можливим, так як корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, що підтверджується листом від 27.01.2020 року № А-0616.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що участі у приватизації не приймали та житлові чеки не використали, що підтверджується довідкою АТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10007/03357 від 07.02.2020 року за № 107.357-22/19. Вони вселені до квартири на законних підставах, вказане житло є єдиним та іншого житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають.

Починаючи з 1959 року по теперішній час власником квартири або балансоутримувачем до позивачів, або інших родичів не пред`являлося претензій щодо незаконності мешкання у вказаній квартирі.

Сторони, будучи належним чином викликаними, у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Мосіна О.В. подала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачів, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні..

Представник відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Малюк С.М. подала суду письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить ухвалити рішення у справі у відповідності до вимог чинного законодавства України з урахуванням відзиву. Крім того, просить розглядати справу за відсутності представника районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За викладеного суд ухвалює провести судове засідання без участі сторін, що узгоджується із положеннями ст. 211 ЦПК України та не здійснювати у відповідності до положень частини першої статті 247 цього Кодексу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступного висновку.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15.11.1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Статтею 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21.05.2012 року у справі № 6-20цс11.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані та мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи за № 04.28/5-998 від 22.01.2020 року та довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 04-28/5-2510 від 02.03.2020 року, та паспортами серії НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є квартиронаймачем зазначеної квартири, що підтверджується договором найму житла у будинках державного і комунального житлового фонду від 15.07.2016 року укладеного між позивачем та МКП «ОСНОВАНІЄ», рахунками на сплату житлово-комунальних послуг

Як зазначають позивачі, у 1958 році зазначену вище квартиру отримав ОСОБА_3 , для своєї родини, яка складалася з дружини ОСОБА_4 та її сина від першого шлюбу ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_5 одружився з ОСОБА_6 та від їх шлюбу народилася позивач 1 - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 виданого Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у якої народився син - позивач 2 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_4 виданоговідділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського району.

ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 .

Як вбачається з довідки Запорізького міського відділу реєстрації актів цивільного стану № 11207 від 10.12.2006 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 88 років, про що книзі реєстрації актів про смерть проведено відповідний запис 10.12.2006 року за № 11207.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 28.02.2020 року, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 21.01.1994 року складено відповідний актовий запис № 600.

ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстрована.

Як вбачається з копії технічного паспорту на квартиру (інвентаризаційна справа № 10/187), квартира АДРЕСА_2 належить Запорізькій міській раді та знаходиться на балансі КП «Запоріжремсервіс».

Позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району з заявою про оформлення передачі у приватну власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно листа районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 18.02.2020 року № А-0017-В, вбачається, що районною адміністрацією по Вознесенівському району Запорізької міської ради було розглянуто звернення позивачів з питання приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 та повідомлено про відмову в реалізації їх прав на приватизацію квартири з тих підстав, що відсутній ордер про надання житлової площі за адресою: АДРЕСА_1 , та було рекомендовано звернутися до Державної архівної служби України.

16.03.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою про надання рішення про відмову в приватизації житла за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 20.03.2020 року вони отримали листа районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 19.03.2020 року № А-0053-В, в якому зазначалось, що відповідно до п.п. 22, 23 Положення про порядок передач квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим Наказом Міністерства з питань ЖКГ від 16.12.2009 року № 396, орган приватизації приймає рішення про приватизацію житла. На підставі вказаного рішення орган приватизації видає свідоцтво про право власності. Отже, рішення про відмову в приватизації не передбачено. Тому, районна адміністрація надає інформаційний лист із повідомленням про необхідність надання документів, яких не вистачає для прийняття рішення про приватизацію. Після надання копії ордеру або відповідного рішення суду про зобов`язання здійснити приватизацію за його відсутності, районна адміністрація буде мати можливість розглядати заяву про приватизацію житла по суті.

16.03.2020 року, за рекомендацією районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, позивачі звернулися до Державного архіву Запорізької області з адвокатським запитом перевірити та надати ордер, або його копію.

Листом від 20.03.2020 року № 01-32/в-0783 Державного архіву Запорізької області позивачам було повідомлено, що в документах Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя за 1958-1961 роки ордера на квартиру АДРЕСА_2 не виявлено.

Крім того, позивачі зверталися до МКП «Основаніє» Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради з заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, але отримали листа від 29.01.2020 року № Ф-31.0, у якому зазначено, що в документах архівного фонду МКП «Основаніє» ордеру на квартиру АДРЕСА_2 не виявлено.

Окрім того, позивачі зверталися до Департаменту з управління житлово-комунального господарства Запорізької міської ради із заявою про надання копії ордеру на зазначену квартиру, виданого у 1958 році, однак їм було повідомлено, що надати запитувану інформацію не уявляється можливим, так як корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року, що підтверджується листом від 27.01.2020 року № А-0616.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 участі у приватизації не приймали та житлові чеки не використали, що підтверджується довідкою АТ «Державний ощадний банк України» ТВБВ № 10007/03357 від 07.02.2020 року за № 107.357-22/19.

Іншого житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не мають.

Відповідно до ст. 83 ЖК України, угода про обмін жилими приміщеннями набирає чинності з моменту одержання ордерів, що видаються виконавчими комітетами місцевих Рад народних депутатів (частина перша статті 58). Відмову у видачі ордера може бути оскаржено в судовому порядку в шестимісячний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Тобто ордер є лише підставою для вселення у квартиру.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачі проживають та зареєстровані у квартирі, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується як зазначалось вище довідками про реєстрацію місця проживання особи, відповідними паспортами серії НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 та не оспорюється відповідачем.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Пунктом 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань жилого комунального господарства України за № 396 від 16.12.2009 року встановлений перелік документів, які подаються до органу приватизації, зокрема копія ордеру про надання жилої площі.

Як передбачено ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Враховуючи те, що відповідачем рішення про відмову ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 у приватизації квартири не приймалось, проте позивачі мають намір використати своє право на приватизацію житла, але не має ордеру про надання жилої площі, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, шляхом визнання за позивачами права на приватизацію квартири без наявності ордера, зобов`язання відповідача прийняти від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 документи, за відсутності ордеру про надання житлової площі, на приватизацію спірної квартири та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Позовні вимоги у викладеній позивачами в редакції про зобов`язання районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району здійснити приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру на вказану квартиру, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не можуть бути задоволені, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідачем відповідне рішення про відмову у приватизації квартири не приймалось, і вирішення питання про приватизацію житлового фонду належить до виключної компетенції відповідача у справі.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково, що в повній мірі захистить права позивачів на даному етапі судового спору.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд вважає, що вони повинні залишитись за позивачами так як питання щодо їх стягнення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не заявлялись. Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 81, 89, 141, 261, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради про визнання права на приватизацію квартири за відсутності ордера на квартиру та зобов`язання здійснити приватизацію - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Зобов`язати районну адміністрацію прийняти від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_3 , документи на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі, та прийняти рішення у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.О. Макаров