Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Чальцевої Т.В.

за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №221//20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною, визнання права власності на будинок, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Волноваського районного суду Донецької області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на будинок. В обґрунтування позову зазначила, що 20 жовтня 2017року відповідач продала їй, а вона купила у неї належний їй на праві власності житловий будинок 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав відповідачу на підставі свідоцтва про право власності від 18.11.2016 року. Того ж дня позивач заїхала з родиною до будинку і з того часу постійно там мешкає, одразу вона сплатила відповідачу частку грошей за будинок, та дозволила їй там жити, передала ключі. Сторони домовилися що позивач буде платити частками усю обумовлену з відповідачкою суму грошей за будинок. А потім вони мали оформимо угоду у нотаріальній конторі згідно закону, про що сторони склали письмову угоду від 20.10.2017 року. Позивач платила відповідачу частками гроші і 30.05.2019року вона сплатила останню частку тобто позивач сплатила відповідачу повну вартість будинку, за яку сторони домовлялися. Того ж дня відповідач передала позивачу усі правовстановлюючі документи на будинок і написала власноручну розписку про те, що вона отримала від позивача усю обумовлену із нею суму грошей за продаж мені будинку і що протягом місяця вони разом оформлять угоду купівлі-продажу будинку в нотаріальній конторі.

В підтвердження того, що відбулося повне виконання за договором купівлі-продажу будинку, позивач надала розписку, договір про наміри і правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості.

Тобто позивач повністю виконала вимоги договору сплатила усю суму грошей за будинок, живе в ньому, ремонтує та доглядає його. А відповідач незважаючи на угоду і вимоги позивача, ухиляється від нотаріального посвідчення договору, посилаючись на зайнятість, в зв`язку з чим позивач звернулася до суду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягала.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином про дату, час та місце розгляду справи, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3ст. 12ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 268 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин: 20.10.2017 року позивач ОСОБА_1 погодилася на пропозицію відповідачки ОСОБА_2 про придбання у неї 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 34.5 кв.метри, житловою площею 13.9 кв., з господарчими будівлями та спорудами: Б1 літня кухня, б-1 сіні до літньої кухні, В-1 уборна, Г1 душ, Д/н льох, Ж1 гараж, №1 паркан, №2 ворота, б водопровідна колонка, та сплатила ОСОБА_2 частину суми за договором, який вони спільно склали письмово і підписали 20.10.2017р., домовившись решту обумовлену суму сплатити частинами, після повної сплати обумовленої суми за будинок укласти договір купівлі-продажу у нотаріуса, що підтверджується договором про наміри від 20.10.2017р. (а.с. 25).

Також судом встановлено, що 20.10.2017року позивач ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 2/3 частину будинку, вселилася в нього, відповідач передала їй усі правовстановлюючі документи на будинок і з того часу живе в ньому і доглядає його, що підтверджується розпискою відповідачки ОСОБА_2 і договором про наміри (а.с. 25, 34).

Встановлено також, що 30.05.2019 року позивачка ОСОБА_1 передала відповідачу ОСОБА_2 усю суму грошей, за яку вони домовилися купити будинок, що підтверджується розпискою написаною ОСОБА_2 30.05.2019 року (а.с. 34).

Зі свідоцтва про право власності на житло від 18.11.2016 року вбачається, що 2/3 частки житлового будинку загальною площею 34.5 кв.метри, житловою площею 13.9 кв., з господарчими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 дійсно належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 11).

З позовної заяви також вбачається, що позивач ОСОБА_1 неодноразово наполягала після передачі усією суми грошей відповідачу на тому, щоб оформити договір купівлі-продажу квартири нотаріально, однак, відповідач ОСОБА_2 ухилялася від його нотаріального посвідчення.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1,3 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Зі змісту ч.2 ст. 220 ЦК України вбачається, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 220 ч.2, 334 ч.1,3, 525, 526, 638 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання угоди купівлі-продажу дійсною та визнання права власності на квартиру задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частки житлового будинку загальною площею 34.5 кв.метри, житловою площею 13.9 кв., з господарчими будівлями та спорудами: Б1 літня кухня, б-1 сіні до літньої кухні, В-1 уборна, Г1 душ, Д/н льох, Ж1 гараж, №1 паркан, №2 ворота, б водопровідна колонка, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Визнати дійсним договір купівлі-продажу 2/3 частки житлового будинку загальною площею 34.5 кв.метри, житловою площею 13.9 кв., з господарчими будівлями та спорудами: Б1 літня кухня, б-1 сіні до літньої кухні, В-1 уборна, Г1 душ, Д/н льох, Ж1 гараж, №1 паркан, №2 ворота, б водопровідна колонка, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 20 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 2/3 частки житлового будинку загальною площею 34.5 кв.метри, житловою площею 13.9 кв., з господарчими будівлями та спорудами: Б1 літня кухня, б-1 сіні до літньої кухні, В-1 уборна, Г1 душ, Д/н льох, Ж1 гараж, №1 паркан, №2 ворота, б водопровідна колонка, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Чальцева