Провадження № 6/521/217/20
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого Гуревського В.К.,

за секретаря Дробот В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м. Одеси 11 липня 2019 року державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі території України ОСОБА_1 , посилаючись на таке.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження в АСВП № 40405748 з примусового виконання виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 18 жовтня 2011 року по справі № 2-6602/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованості за договором кредиту в сумі 816839,13 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 6540267,46 грн., судових витрат по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 6542087,46 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 25 жовтня 2013 року та направлена сторонам до виконання та відома за адресою вказаною у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Отже, як зазначив виконавець, боржник в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» повідомлений про початок примусового виконання рішень, проте вимоги виконавчого документа не виконано, будь-яких пояснень, листів на адресу Відділу боржник не надавав, що свідчить про ухилення від виконання боржником зобов`язань за виконавчим документом. А тому виконавець просив задовольнити подання.

Ухвалою від 12 липня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі ОСОБА_2 ОСОБА_1 було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена частково.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 12 липня 2019 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції стало те, що частина 4 статті 441 ЦПК України визначає, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Як вбачається з матеріалів справи в суд першої інстанції надійшло подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа разом із копіями виконавчого провадження на 20 аркушах (а. с. 1-22 матеріалів подання). Ухвалою від 12 липня 2019 року Малиновським районним судом м. Одеси було задоволено подання виконавця (а. с. 25-26 матеріалів подання), при цьому як вбачається з матеріалів справи, виконавець до суду не з`явився.

Разом з тим, ч. 4 ст. 441 ЦПК України не виключає його обов`язку з`явитись до суду для підтримання подання та надання суду матеріалів виконавчого провадження для ознайомлення.

Таким чином, участь виконавця передбачена законодавцем задля того, щоб суд міг оглянути матеріали виконавчого провадження та пересвідчитись у обґрунтованості подання.

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, а суд першої інстанції порушив норми процесуального права, внаслідок чого прийшов передчасних висновків по суті поданої скарги, апеляційний суд, на підставі ст. 379 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому слід, враховувати відповідну специфіку спірних правовідносин, зокрема, розгляд справи за участю державного виконавця та огляд повних матеріалів виконавчого провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 11 березня 2020 року прийнято до свого провадження подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В судові засідання державний виконавець не з`явився, сповіщався у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, матеріали виконавчого провадження, суд вважає подання таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

На примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває виконавче провадження в АСВП № 40405748 з примусового виконання виконавчого листа виданого Голосіївським районним судом м. Києва від 18 жовтня 2011 року по справі № 2-6602/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредит Європа Банк» заборгованості за договором кредиту в сумі 816839,13 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становить 6540267,46 грн., судових витрат по оплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 6542087,46 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 25 жовтня 2013 року та направлена сторонам до виконання та відома за адресою вказаною у виконавчому документі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Згідно статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, як зазначив виконавець, боржник в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження» повідомлений про початок примусового виконання рішень, проте вимоги виконавчого документа не виконано, будь-яких пояснень, листів на адресу Відділу боржник не надавав, що свідчить про ухилення від виконання боржником зобов`язань за виконавчим документом.

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені у Конвенції та Першому протоколі до неї, передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтями 33, 124 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) державний виконавець може звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення, або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також, слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме державний виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Державний виконавець не скористався своїм правом на доведення в суді чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково, оскільки в поданні міститься його клопотання про розгляд справи за його відсутністю, в судове засідання державний виконавець не з`явився.

Відповідно до Судової практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного Суду України від 01.02.2013 р. правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з цього питання є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб). З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ЦПК України та за поданням державного виконавця у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише на підставі перебування останнього у статусі боржника.

Таким чином, судом не встановлено фактів, що ставлять під сумнів питання ухилення боржника від виконання рішення суду.

За викладених обставин суд має відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 18, 441 ЦПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод від 04 листопада 1950 року, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Ю.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Процесуальні строки обчислювати відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення відповідно до ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Ухвала суду в повному обсязі складена 10 червня 2020 року.

Суддя Гуревський В.К.