ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8590/20
провадження № 2-в/753/9/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Трусова Т.О., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про відновлення втраченого провадження у цивільній справі, скасування заходів забезпечення позову та звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

29.05.2020 ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявник) звернувся до суду із заявою про відновлення втраченого провадження по цивільній справі № 2-21/08 за позовом ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, в частині накладення арешту на майно, скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 16.04.2004, та звільнення з-під арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована такими обставинами. Арештована судом квартира належала не заявнику, а його померлій дружині ОСОБА_3 . Після смерті дружини заявник звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте йому було повідомлено, що на квартиру накладений арешт, що є перешкодою для вчинення з нею будь-яких нотаріальних дій. На звернення до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби заявник отримав відповідь, що арешт з квартири має бути знято судом. Звернувшись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, заявник дізнався, що судове провадження втрачене. Зважаючи на викладене, необхідно відновити втрачене судове провадження в частині арешту майна.

За результатами вивчення заяви та доданих до неї документів суддя дійшов висновку, що заява підлягає поверненню заявнику з таких підстав.

Порядок та підстави відновлення втраченого судового провадження врегульовані нормами розділу Х «Відновлення втраченого судового провадження» ЦПК України.

Форма та зміст заяви про відновлення втраченого судового провадження визначені статтею 491 цього Кодексу, за приписом якої у такій заяві повинно бути, зокрема, зазначено, документи, відновлення яких заявник вважає необхідним і з якою метою.

З матеріалів заяви вбачається, що у 2004-2008 роках в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-21/08 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою суду від 16.04.2004 були вжиті заходи забезпечення позову - накладено арешт на майно відповідача, а саме: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль «Таврія», д.н.з. НОМЕР_1 .

06.04.2008 суд ухвалив у даній справі рішення, яким стягнув зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 24 802,36 грн., моральну шкоду в сумі 1 000 грн. та судові витрати в сумі 1 356,98 грн.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.10.2008, залишеним без змін ухвалою Верховного суду України від 19.06.2009, рішення суду першої інстанції змінено - зменшено розмір стягнутої матеріальної і моральної шкоди до 4 960,47 грн. і 200 грн. відповідно.

Згідно з довідкою архіву Дарницького районного суду м. Києва від 01.06.2020 матеріали цивільної справи № 2-21/08 знищені за закінченням строку зберігання, а в архіві зберігається лише оригінал рішення від 06.04.2008.

Метою звернення до суду з даною заявою заявник зазначає захист його спадкових прав вказуючи, що через накладений на квартиру арешт він не може отримати правовстановлюючі документи на успадковане майно.

Проте з доданої до заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що підставою внесення до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зазначена не ухвала суду про забезпечення позову, а постанова державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у Святошинському районі м. Києва від 20.04.2004.

Незважаючи на те, що постанову про арешт майна державний виконавець виніс, ймовірно, в рамках виконавчого провадження з виконання ухвали суду про забезпечення позову, саме постанова державного виконавця, а не ухвала суду, послужила підставою для арешту майна.

За таких обставин навіть за умови відновлення знищеного судового провадження і скасування судом заходів забезпечення позову в порядку, передбаченому статтею 158 ЦПК України, запис про обтяження збереже свою чинність, а права заявника не будуть відновлені.

Згідно положень частини 2 статті 492 ЦПК України суд своєю ухвалою повертає заяву або залишає її без розгляду, якщо мета звернення до суду, зазначена заявником, не пов`язана із захистом його прав та інтересів або заявник відкликав заяву про відновлення втраченого судового провадження.

Отже ураховуючи, що зазначена ОСОБА_1 мета звернення до суду з даною заявою не пов`язана з захистом його прав та інтересів, наявні підстави для її повернення.

Водночас суд не може не погодитися з доводами заявника про те, що внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майновідомості про арешт спадкового майна порушують його права.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Системний аналіз положень цивільного процесуального законодавства та норм матеріального закону, які регулюють право власності, дає підстави для висновку, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, які ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову), виникають із цивільних правовідносин та можуть бути вирішені у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись частиною 2 статті 492ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про відновлення втраченого провадження у цивільній справі, скасування заходів забезпечення позову та звільнення майна з-під арешту повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: