_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-з/947/667/20
УХВАЛА
09.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
розглянувши у судовому засіданні заяву позивача голови управління Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-7» Скаковського Олександра Адамовича про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою голови управління Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-7» Скаковського Олександра Адамовича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради про зобов`язання привести квартиру до попереднього стану, визнання незаконним акту та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач голова управління Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-7» Скаковський О.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департаменту екології та розвитку рекреаційних зон Одеської міської ради про зобов`язання привести квартиру до попереднього стану, визнання незаконним акту та зобов`язання вчинити певні дії.Одночасно з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, шляхом накладення заборони на здійснення будь-яких дій відносно документальних змін, а також внутрішніх та зовнішніх робіт квартири АДРЕСА_1 .
При цьому позивач посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без жодних дозвільних документів розпочали будівництво прибудови, розміром 47 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 на захопленій ними землі кооперативу ЖБК «Малиновський». На будь-які вимоги членів кооперативу припинити будівництво не реагували, зокрема завезли будівельну техніку екскаватор, бурову машину та взагалі обнесли земельну ділянку будівельною стрічкою, а тому, на думку позивача, є всі законні підстави для вжиття заходів реагування та зупинення протиправних дій з боку відповідачів, у зв`язку з чим вони вимушені звернутись до суду з даною заявою.
Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Крім того, згідно п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.
Однак, позивачем в заяві про забезпечення позову не конкретизовані особи та/або державні установи, яким слід доручити виконання ухвали в частині заборони вчиняти будь-які дії відносно документальних змін, не визначено які документальні зміни і в яких документах, також не конкретизовані особи яким заявник просить заборонити дії відносно внутрішніх та зовнішніх робіт квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, не визначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення, що свідчить про недотриманням заявником вимог процесуального законодавства і неврахування необхідності забезпечення розумного балансу інтересів сторін.
При таких обставинах, враховуючи положення ч. 3 ст.150 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими вимогами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову на даній стадії цивільного процесу, що не обмежує в праві звернутись до суду з обґрунтованою заявою про забезпечення позову протягом розгляду цивільної справи, з урахуванням положень ч.2 ст.149 Цивільного процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 149,150-153 ЦПК України, суд, -
У задоволенні заяви позивача голови управління Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-7» Скаковського Олександра Адамовича - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо апеляційного оскарження ухвали суду, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Огренич І. В.