справа № 361/2861/20
провадження № 4-с/361/87/20
У Х В А Л А

03 червня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари скаргу ОСОБА_1 на дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Романа Володимировича про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення арешту на рахунок боржника, відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України» у виконавчому провадженні №60754722,

установив:

У травні 2020 року представник заявника адвокат Усенко М.М. звернувся до суду зі скаргою на дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Р.В. про визнання неправомірними дій та скасування постанови про накладення арешту на рахунок боржника, відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України» у виконавчому провадженні №60754722.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №60754722 від 27.01.2020 р., згідно виконавчого листа №361/6026/16-ц, виданого 01.10.2019 р. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київоблгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу за несанкціонований відбір природного газу у розмірі 337 612,20 грн. та 12 660,45 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 350 272,65 грн.

Заявником було отримано постанову про арешт коштів боржника від 27.01.2020 р. у вищевказаному виконавчому провадженні про накладення арешту на банківські рахунки боржника, які відкриті в АТ «Універсал Банк» та АТ КБ «ПриватБанк», але постанови про накладення арешту на рахунок боржника в ПАТ «Державний ощадний банк України» ним не отримано.

Заявник є пенсіонером та йому щомісяця нараховується пенсія у розмірі 4963,92 грн., які надходять на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ «Державний ощадний банк України» в тарифному пакеті «Пенсійний арсенал», про що свідчить довідка від 14.04.2020 р. за №58/16-57 та виписка з рахунку.

Іншого доходу заявник не отримує, натомість 06.04.2020 р. на його банківський рахунок було перераховано пенсію, яку було списано у повному обсязі на рахунок виконавчої служби та відповідно накладено арешт, що є незаконним та протиправним.

Заявник намагався повідомити державного виконавця щодо протиправності його дій, але на даний час виконавча служба не веде прийом громадян та йому було рекомендовано звернутись до суду.

Посилаючись на викладене, заявник просив суд визнати дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Р.В., в рамках виконавчого провадження №60754722, незаконними, та скасувати постанову про накладення арешту на рахунок заявника № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України».

В судове засідання представник заявника адвокат Усенко М.М. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

В судове засідання заступник начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнко Р.В. не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що постановою заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Р.В. від 27 січня 2020 року в межах ВП №60754722 з примусового виконання виконавчого листа №361/6026/16-ц, виданого 01.10.2019 р. про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київоблгаз» вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягів природного газу за несанкціонований відбір природного газу у розмірі 337 612,20 грн. та 12 660,45 грн. на відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього: 350 272,65 грн., накладено арешт коштів боржника, а саме: на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.4).

Згідно довідки №58/16-57 від 14.04.2020 р. та виписки з рахунку, в ТВБВ №10026/0752 ГУ по м. Києву та Київської області на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , було відкрито рахунок № НОМЕР_1 , згідно договору №209134611 від 13 листопада 2014 року. Рахунок відкрито в тарифному пакеті «Пенсійний Арсенал» (а.с.5,6).

Відповідно до вимог ст. 446 ЦПК, розділу VI ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За вимогами розділу VIІ ЦПК, щодо судового контролю за виконанням судових рішень, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до вимог п.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», судовий контроль за виконанням судових рішень сторони виконавчого провадження можуть звернутись до суду, що розглянув справу, як суд першої інстанції.

За змістом статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 447, 448, 449 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

У Постанові КЦС ВС від 03 жовтня 2019 року справа №642/6675/18 зазначається, що арешт пенсійних коштів особи позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

З огляду на викладене, суд вважає, що заступником начальника відділу Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Роєнком Р.В. при винесенні оскаржуваної постанови накладено арешт, в тому числі, і на рахунок, на який зараховується пенсія ОСОБА_1 .

За таких обставин суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись Конституцією України, статтями 260, 354, 447-453 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії заступника начальника Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Роєнка Романа Володимировича, в рамках виконавчого провадження №60754722, незаконними, та скасувати постанову про накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , № НОМЕР_1 , відкритого в ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом пятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи у разі постановлення ухвали за його відсутності має право оскаржити ухвалу в апеляційному порядку протягом пятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С.Сердинський