Справа № 296/3877/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі: головуючого судді - Шалоти К.В., за участю секретаря судового засідання Сингаївської Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ СПРАВИ

1.1. 14.05.2020 ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира із позовом до ОСОБА_2 (далі також - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у зв`язку з невиконанням судового рішення у розмірі 76 637 грн 56 коп.

1.2. Позов обґрунтовувався тим, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 шкоду завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 220 416, 64 грн та судовий збір у розмірі 617 грн. та в зазначеній частині залишено без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.01.2017.

Надалі ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2019 замінено стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №59936066 з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц.

1.3. Посилаючись те, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2020 у справі №296/3848/15-ц відповідачем лишилось не виконаним та грошові кошти не сплачені, позивач вказував на прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 12.05.2017 по 12.05.2020 та на підставі статті 625 Цивільного кодексу України просив стягнути з відповідачана свою користь інфляційні нараховання у розмірі 56 708,20 грн. та 3% річних у розмірі 19 929,36 грн., а всього 76 637 грн. 56 коп.

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. 01.06.2020 ухвалою Корольовського районного суду міста Житомира відкрито провадження у цивільній справі №296/3877/20, яку вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2.2. 24.07.2020 представник відповідача - адвокат Захарченко В.П. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому посилався на те, що відповідно до договору відступлення права вимоги, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , передача права вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат ОСОБА_2 не відбулось, у зв`язку з чим вважає безпідставними заявлені позивачем вимоги, а також вказував на пропуск трирічного строку позовної давності щодо частини позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

2.3. Представник позивача - адвокат Бородін Д.В. подав до суду заяву від 21.10.2020, в якій просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с. 50).

2.4. Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся про розгляд справи шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення на адресу зареєстрованого місця проживання, про зміну свого місця проживання або місця перебування не повідомляв, а тому в силу ч. 1 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.

2.5. Суд не приймає до уваги направлену адвокатом Захарченко В.П. на електронну адресу суду заяву про відкладення судового засідання, призначеного на 21.10.2020, оскільки відповідно до копії нотаріальної довіреності від 23.08.2017 повноваження ОСОБА_4 щодо представництва інтересів відповідача закінчилися 23.08.2020 (а.с. 28, 29).

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

3.1. У квітні 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 та посилалися на те, що 21.08.2014 з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої ОСОБА_5 був травмований, а мотоцикл, яким він керував і який належить ОСОБА_3 , зазнав механічних пошкоджень, з урахуванням уточнень просили стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2670,26 грн. майнової шкоди та 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_3 - 220416,64 грн. матеріальної шкоди.

3.2. 25.12.2015 рішенням Корольовського райсуду м.Житомира у справі №296/3848/15-ц позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 2020,26 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1637,37 грн. судового збору. Цим же рішенням стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 220416,64 грн. матеріального збитку та 617 грн. судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено, що стверджується копією рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 (а.с.12,13).

3.3. 22.02.2016 рішенням Апеляційного суду Житомирської області у справі №296/3848/15-ц рішення Корольовського райсуду м.Житомира від 25.12.2015 змінено. Доповнено резолютивну частину рішення новим абзацом такого змісту: «Зобов"язати ОСОБА_5 після відшкодування майнової шкоди ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 залишки пошкодженого мотоцикла „Ямаха", р.н. НОМЕР_1 ». В решті рішення залишено без змін (а.с. 12-13).

3.4. 18.01.2017 ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Корольовського райсуду м.Житомира від 25.12.2015 в частині, залишеній без змін рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016 та рішення Апеляційного суду Житомирської області від 22.02.2016, залишені без змін (а.с. 14-26).

3.5. 29.05.2019 ОСОБА_3 (первісний кредитор) уступив ОСОБА_1 (новому кредитору), а останній набув право вимоги кредитора до ОСОБА_2 (боржник) належного виконання зобов`язань боржника, виниклих на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц на суму 221 033,64 грн, що стверджується копією договору відступлення права вимоги від 29.05.2019 (а.с. 37).

3.6. 08.07.2019 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира замінено стягувача ОСОБА_3 на його правонаступника - ОСОБА_1 у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у цивільній справі №296/3848/15-ц (а.с. 17-18).

3.7. 11.02.2020 листом начальника Корольовсього відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі повідомлено адвокату Бородіну Д.В. про те, що 05.09.2019 державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та вживаються всі заходи спрямовані на повне фактичне виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 220416,64 грн. та судового збору у розмірі 617 грн. (а.с. 19).

3.8. Відповідно до розрахунку позивача вбачається, що інфляційні нарахування на суму боргу 221 033,64 грн за період з 12.05.2017 по 30.04.2020 склали 56 708,20 грн, а 3 проценти річних від простроченої суми за період з 12.05.2017 по 12.05.2020 склали 19 929,36 грн,

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

4.1. За змістом частини третьої статті 11 та частини першої статті 13 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

4.2. У частині першій статті 509 Цивільного кодексу України визначено зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема, сплатити гроші, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

4.3. Згідно із частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

4.4. У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

4.5. За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

4.6. У частині першій статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

4.7. Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.8. За змістом частини другої статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.9. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 Цивільного кодексу України).

4.10. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

4.11. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 Цивільного кодексу України).

4.12. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

4.13. Заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (стаття 262 Цивільного кодексу України).

V. ОЦІНКА та МОТИВИ СУДУ

(а) ЗАГАЛЬНІ ПРИНЦИПИ

5.1. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року в справі № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18) зроблено висновок, що «за змістом частини другої статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань».

5.2. Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в якій відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, сформувала правову позицію згядно якої положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду».

5.3. Згідно частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

(б) ЗАСТОСУВАННЯ ЦИХ ПРИНЦИПІВ У ДАНІЙ СПРАВІ

5.4. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 на підставі договору відступлення права вимоги від 29.05.2019 та ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 08.07.2019 є правонаступником стягувача ОСОБА_3 у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 220 416,64 грн. матеріального збитку та 617 грн. судового збору.

5.5. З наявного в матеріалах справи листа начальника Корольовсього відділу державної виконавчої служби у м.Житомирі від 11.02.2020 вбачається, що рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц на час надання відповіді боржником ОСОБА_2 , в частині розміру наявної заборгованості не спростоване.

5.6. Отже, наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення.

5.7. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення»).

5.8. У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100%.

Таку формулу розрахунку інфляційних втрат наведено Верховним Судом у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, а також Верховним Судом у постанові від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

5.9. Відповідно до розрахунку позивача суми, передбачені статтею 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 221 033,64 грн (220 416,64 грн. матеріального збитку + 617 грн. судового збору). становлять:

(і) три проценти річних від простроченої суми за період з 12.05.2017 по 12.05.2020 у сумі 19 929 грн. 36 коп. (221 033,64 грн х 1097 днів / 365 днів х 3% / 100%),

(іі) інфляційні нарахування за період 12.05.2017 по 30.04.2020 у сумі 56 708 грн 20 коп. (221 033,64 грн х 125,656% (сукупний індекс інфляції), з розрахунку: 101,3 х 101,6 х 100,2 х 99,9 х 102 х 101,2 х 100,9 х 101 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 х 100 х 100 х 99,3 х 100 х 101,9 х 101,7 х 101,4 х 100,8 х 101 х 100,5 х 100,9 х 101 х 100,7 х 99,5 х 99,4 х 99,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 (індекси інфляції з травня 2017 р. по квітень 2020 р.) / 100%).

5.10. Отже, оскільки відповідач добровільно не виконала рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц, в частині, що залишено без змін судом апеляційної інстанції, на користь стягувача ОСОБА_3 , заміненого його правонаступником ОСОБА_5 у виконавчому провадженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про нарахування трьох процентів річних від простроченої суми та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України.

Щодо застосування позовної давності

5.11. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц зроблено висновок, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

5.12. У поданому відзиві на позовну заяву представник відповідача просив застосувати до позовних вимог строки позовної давності та вказував про її пропуск в частині позовних вимог.

5.13. З матеріалів справи вбачається, що з даним позовом про стягнення 3 % річних за період з 12.05.2017 по 12.05.2020 та інфляційних нарахувань за період 12.05.2017 по 30.04.2020 позивач звернувся до суду 14.05.2020, що стверджується штампом суду на першій сторінці позовної заяви.

5.14. Враховуючи, що (і) датою звернення позивача до суду з даним позовом за захистом порушеного права є 14.05.2020; (іі) загальний строк позовної давності у три роки, а також (ііі) межі заявлених позивачем позовних вимог з 12.05.2017 по 12.05.2020, суд дійшов висновку, що період, за який підлягає нарахуванню стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України становить з 14.05.2017 (3 роки з моменту звернення до суду з позовом 14.05.2017) по 12.05.2020 (крайня межа періоду стягнення за позовними вимогами).

5.15. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для стягнення з відповідача на користь позивача нарахувань на підставі статті 625 ЦК України у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання у сумі 221 033,64 грн на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц, а саме:

(і) 3% річних, за період з 14.05.2017 по 12.05.2020 (крайня межа періоду стягнення за заявленою вимогою), що становить 19 886 грн. 37 коп., виходячи з розрахунку: 221 033,64 грн х 1097 днів / 365 днів х 3% / 100%;

(іі) інфляційні нарахування за період 14.05.2017 по 30.04.2020 (крайня межа періоду стягнення за заявленою позовною вимогою) у сумі 52 318 грн 51 коп. (221 033,64 грн х 123,67% (сукупний індекс інфляції), з розрахунку: 101,3 х 101,6 х 100,2 х 99,9 х 102 х 101,2 х 100,9 х 101 х 101,5 х 100,9 х 101,1 х 100,8 х 100 х 100 х 99,3 х 100 х 101,9 х 101,7 х 101,4 х 100,8 х 101 х 100,5 х 100,9 х 101 х 100,7 х 99,5 х 99,4 х 99,7 х 100,7 х 100,7 х 100,1 х 99,8 х 100,2 х 99,7 х 100,8 х 100,8 (індекси інфляції з травня 2017 р. по квітень 2020 р.) / 100%).

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

6.1. Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 792 грн 17 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (840,80 грн х (19 886,37 грн. + 52 318,51 грн) / 76 637,56 грн).

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов ОСОБА_1 , задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нарахування за невиконання грошового зобов`язання на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 25.12.2015 у справі №296/3848/15-ц, а саме: три проценти річних за період з 14.05.2017 по 12.05.2020 у розмірі 19 886 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість) гривень 37 коп., інфляційні нарахування за період 14.05.2017 по 30.04.2020 у розмірі 52 318 (п`ятдесят дві тисячі триста вісімнадцять) гривень 51 коп. та витрат зі сплати судового збору у розмірі 792 (сімсот дев`яносто дві) гривень 17 коп.

3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

АДРЕСА_1 ,

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Суддя К. В. Шалота