Справа № 588/327/20
№ провадження 2/588/191/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С. В., Безкоровайної А.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) та права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом,

У С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2020 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Люджа Тростянецького району Сумської області помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «Рассвєт» розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області, а також земельна ділянка загальною площею 0,48 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 22.09.1993 року ОСОБА_3 було передано земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів матері позивача ОСОБА_4 , яка на момент смерті спадкодавця проживала з ним за однією адресою.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Дмухайлівка Магдалинівського району, яка на момент смерті проживала разом з позивачем.

Державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. через пропуск терміну на прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_3 та відсутністю даних про факт постійного сумісного проживання та реєстрації спадкодавця та спадкоємця за однією адресою на момент смерті спадкодавця.

Проте, позивач вважає, що його мати фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки на момент його смерті постійно з ним проживала, вступила в управління і володіння спадковим майном, заволоділа правовстановлюючими документами. Позивач у свою чергу у встановленому законом порядку прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його матері.

Посилаючись на указані обставини, та з огляду на відмову нотаріуса видати свідоцтва про право на спадщину, позивач просить суд: 1) визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 успадковане нею за заповітом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває в колективній власності сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства закритого типу «Рассвєт» розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) розташованої на території Люлжанської сільської ради Тростянецького району Сумської області відповідно сертифікату серії СМ № 009117 зареєстрованого за №117 від 26.03.1996 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької райдержадміністрації №168 від 22.03.1996 року по САПТЗТ «Рассвєт» ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 на ім`я ОСОБА_5 ; 2) визнати за позивачем в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 (яка за життя успадкувала право на приватизацію земельної ділянки) право на продовження приватизації земельної ділянки ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, загальною площею 0,48 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 наданої відповідно до рішення виконкому Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області №26 від 22.09.1993 року.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, сільський голова Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області подав заяву про розгляд справи без участі її представника, заперечень не надав (а.с. 40).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Довідкою Люджанської сільської ради від 27.11.2019 роки №362/02-28 підтверджується, що на день смерті ОСОБА_3 проживав разом із своєю співмешканкою ОСОБА_4 (а.с.18, 20).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів своє майно ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 як члену колективного сільськогосподарського акціонерно-пайового товариства «Рассвєт» на підставі рішення Тростянецької районної державної адміністрації №168 від 27.03.1996 року належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності САПТЗТ «Рассвєт» розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах (а.с.17, 24-25).

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заведена, свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_4 не видавалось (а.с.60-62).

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15, 21).

За інформацією Магдалинівської державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_4 05 вересня 2018 року була відкрита спадкова справа № 200/2018. Спадщину за законом прийняв її син ОСОБА_2 . Свідоцтво про право на спадщину за законом не видавалось (а.с.63-64).

Державним нотаріусом Магдалинівської державної нотаріальної контори від 02.12.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належало ОСОБА_3 через пропуск терміну на прийняття спадщини ОСОБА_4 та відсутність даних про факт постійного сумісного проживання та реєстрації спадкодавця та спадкоємця за однією адресою на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» (далі - ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Ураховуючи викладене та час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 спірні правовідносини щодо спадкування спадщини після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР.

Відповідно до положень статей 529, 530 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За приписами статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно частин першої та другої статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Позивачем доведено, що ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а тому набула право на спадкування за його заповітом всіх його прав та обов`язків, які він мав на момент смерті.

Позивач, у свою чергу, прийнявши спадщину після смерті матері також набув право на спадкування майнових прав, які належали ОСОБА_3 .

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (частина 3 статті 1268 ЦК України).

За таких обставин, оскільки ОСОБА_3 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 009117 , виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 № 168 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 117 від 26.03.1996 року, належала земельна частка (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» позбавлений можливості одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на цю спадщину, яке було набуто спадкодавцем за життя у встановленому законом порядку, а тому захищаючи його охоронювані законом права, таке право слід визнати за ним рішенням суду.

Вирішуючи вимогу позивача про визнання за ним права на продовження приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, в порядку суд виходить із такого.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (пункт «г» частини першої статті 81 Земельного кодексу України).

Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18.

За життя ОСОБА_3 рішенням виконавчого комітету Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 22.09.1993 року № 26 було передано земельну ділянку загальною площею 0,48 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 22, 23).

З листа відділу у Тростянецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 15.05.2020 року установлено, що згідно книг реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 факту реєстрації документів, що посвідчують право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку у відділі не встановлено (а.с. 68).

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2 , прийнявши спадщину після смерті матері ОСОБА_4 набув право на спадкування усіх її прав та обов`язків, що належали останній, включно з правом на завершення приватизації земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , яка рішенням Люджанської сільської ради Тростянецького району була передана ОСОБА_3 , однак через відсутність правовстановлюючого документу позивач згідно з положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат» не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування слід визнати за ним рішенням суду.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на земельну частку (пай) та права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), право на земельну частку (пай) розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 009117 , виданого на підставі розпорядження голови Тростянецької районної державної адміністрації від 22.03.1996 № 168 та зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №117 від 26.03.1996 року в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною площею 0,48 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка передана у приватну власність рішенням виконавчого комітету Люджанської сільської ради Тростянецького району Сумської області від 22.09.1993 року № 26 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Дмухайлівка Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.06.2020 року.

Суддя М.В. Щербаченко