Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1456/19
Провадження № 2/321/58/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2020 року

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Машкіної Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Бородіної І.В.,

представника відповідача Солоткіної Ю.О. ,

представника третьої особи Тимошенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Вікторія» до Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визнання недійсними і скасування постанови і акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу,

В С Т А Н О В И В:

7 жовтня 2019 року ФГ «Вікторія» звернулося до суду з позовом до Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсними і скасування постанови та акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, посилаючись на таке.

На виконанні Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження № 56649703 з примусового виконанню виконавчого листа №321/292/15-ц, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області 3 вересня 2015 року про стягнення з ФГ «Вікторія» на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 327757,74 грн.

19 вересня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, якою передано ОСОБА_2 зерноочисну установку ЗОУ-25. Актом державного виконавця від 19 вересня 2019 року вказане майно було передано ОСОБА_2 у власність.

При цьому, при здійснені опису та арешту майна боржника в позивача взагалі була відсутня ЗОУ-25, натомість він був власником зерноочисного комплексу - 20, що відноситься до інженерних споруд, тобто є нерухомим майном.

Проте, державним виконавцем не була отримана технічна документація на вказане описане та арештоване майно, що призвело до його неправильної оцінки та встановлення черговості продажу майна.

Так, в порушення ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем реалізовано нерухоме майно до того, як було реалізоване наявне рухоме майно боржника, на яке виконавець мав звернути стягнення першочергово.

В порушення ст.ст. 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем належний позивачу зерноочисний комплекс ЗАВ - 20 виставлявся на електронні торги за ціною рухомого майна, хоча фактично він належав до нерухомого майна. Повторні електронні торги здійснювалися за ціною, що становить 75 %, замість 85 %, визначених для нерухомого майна. Треті електронні торги, а в подальшому і передача майна стягувану в рахунок погашення боргу здійснювалися за ціною, що становить 50 %, замість 75 %, визначених для нерухомого майна.

Таким чином, позивач вважає, що вказана постанова і акт державного виконавця є незаконними і просить їх визнати незаконними і скасувати через порушення вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання представники позивача не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

Від представника позивача ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з зайнятістю його представник - адвоката Кравченко Я.І. в іншому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки (п.2 ч.3).

Беручи до уваги, що представники позивача в четверте не з`явилися в судове засідання, брали участь в підготовчому судовому засіданні, в якому остаточно було визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового розгляду, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог та докази, якими він їх підтверджує, справу розглянуто у їх відсутність відповідно до п.2 ч.3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи думку представників відповідача та третьої особи.

Представник відповідача - державний виконавець Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) Солоткіна Ю.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що в ході перевірки майнового стану боржника було встановлено: відсутність коштів на розрахункових рахунках в фінансових установах боржника, нерухоме майно, яке було передано на реалізацію, а також автотранспортні засоби та сільськогосподарська техніка, оголошені в розшук, який результатів не дав. За рахунок реалізації нерухомого майна боржника погашено 91020,99 грн. Іншого будь-якого майна, на яке можливо було б звернути стягнення, у вказаному виконавчому провадженні, не встановлено. При цьому, державним виконавцем не було ні виявлено, ні описано зерноочисний комплекс - 20, як нерухоме майно, а при проведенні огляду території за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем було проведено опис та арешт рухомого майна боржника, де пунктом 43 описано ЗОУ-25, б/в, 1 шт. Боржником підтверджуючих документів на вказане майно та його характеристику не надавалося, зауважень щодо його опису не надходило. 14.12.2018 року державним виконавцем було прийнято рішення про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні. 11.04.2019 року від боржника надійшло заперечення боржника щодо оцінки ЗОУ, проте оскарження оцінки станом на 11.11.2019 року ним здійснено не було. Крім того, в своєму запереченні заявник підтвердив існування ЗОУ - 25 і не порушував питання, що вказане майно належить до нерухомого. Після проведеної оцінки оператору електронного торгового майданчика - ДП «СЕТАМ» було направлено заявку на реалізацію описаного майна, в тому числі і ЗОУ - 25. Після перевірки документів вимогам чинного законодавства ЗОУ-25 була передана на реалізацію. Вказаний лот не було реалізовано на перших електронних торгах, а також після його уцінки організатором - на других та третіх електронних торгах. Керуючись ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» стягувану запропоновано залишити за собою нереалізоване майно, на що було отримано його згоду. Таким чином, оскаржувані постанова та акт державного виконавця від 19.09.2019 року відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим в задоволенні позовних вимог відповідач просить відмовити.

Представник третьої особи - адвокат Тимошенко С.В. вважав позовні вимоги таким, що не підлягають задоволенню, посилаючись на доводи, викладені в своїх письмових поясненнях, зокрема пропуск позивачем строку на оскарження дій державного виконавця і недотримання порядку такого оскарження, визначеного законом. Крім того, зазначив про недоведеність позовних вимог, зокрема належність позивачу зерноочисного комплексу - 20, що відповідно до довідки № 07 від 03.10.2019 року відноситься до інженерних споруд, тобто є нерухомим майном. При цьому, оскаржувані постанова та акт державного виконавця від 19.09.2019 року про передачу майна, а саме: ЗОУ-25 стягувачу в рахунок погашення боргу складені з дотриманням вимог чинного законодавства і на теперішній час ОСОБА_2 є власником цього майна. Проте, позивач залучив стягувача до участі в справі в якості третьої особи, а не співвідповідача, чим перешкоджає в здійсненні її процесуальних прав, передбачених законом - доводити обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень проти позову.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні Михайлівського районного відділу ДВС перебуває виконавче провадження № 56649703 з примусового виконання виконавчого листа №321/292/15-ц, виданого Михайлівським районним судом Запорізької області 3 вересня 2015 року про стягнення з ФГ «Вікторія» на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 327757,74 грн.

Постановою державного виконавця від 5 грудня 2018 року про опис та арешт майна боржника було накладено арешт на майно боржника ФГ «Вікторія», зокрема в пункт 43 опису зазначено - ЗОУ(зерноочисна установка) - 25 - 1 шт (а.с. 7-10).

19 вересня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, якою передано ОСОБА_2. ЗОУ (зерноочисну установку) - 25 (а.с. 11).

З постанови вбачається, що арештоване майно за оцінкою, визначеною державним виконавцем було передане на реалізацію до ДП «СЕТАМ». Згідно повідомлення організатора на перших торгах реалізоване не було. Майно уцінене у визначеному законом порядку. Згідно повідомлення організатора на других торгах реалізоване не було. Майно уцінене у визначеному законом порядку. Згідно повідомлення організатора на третіх торгах реалізоване не було.

Актом державного виконавця від 19 вересня 2019 року ЗОУ (зерноочисну установку)-25, на загальну суму 247698 грн. було передано ОСОБА_2 у власність (а.с. 12).

З довідки № 07 від 3 жовтня 2019 року фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 вбачається, що споруда «1» ЗАВ -20 « Зерноочисний комплекс » за адресою: АДРЕСА_2 , відноситься до інженерних споруд (а.с.13-14).

Відповідно до ч.8 ст.48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що в ході перевірки майнового стану боржника було встановлено: відсутність коштів на розрахункових рахунках в фінансових установах, автотранспортні засоби та сільськогосподарська техніка були оголошені в розшук, який результатів не дав, нерухоме майно, яке було передано на реалізацію.

Так, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 23.01.2018 року реалізовано з електронних торгів будівлі та споруди господарського двору за адресою: АДРЕСА_3 СТФ за адресою: АДРЕСА_3 конюшні за адресою: АДРЕСА_3 , а 25.01.2018 року - будівлі плотні з кузнею за адресою: АДРЕСА_3 ДКУ за адресою : АДРЕСА_3 (а.с. 56-67).

Постановою державного виконавця від 07.06.2018 року виконавчий документ було повернуто стягувачу через відсутність майна, на яке можливо звернути стягнення. За рахунок реалізації нерухомого майна боржника погашено 91020,99 грн. Іншого нерухомого майна, на яке можливо було звернути стягнення у вказаному виконавчому провадженні, не встановлено (а.с. 50-52).

У відповідності до ст.50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому, в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

За ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

На момент проведення прилюдних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним.

Відповідно до ч.6-8 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувану і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові.

За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Згідно до ч.9 ст.61 Закону України "Про виконавче провадження", майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.

Після повторного пред`явлення до виконання виконавчого документу 22.06.2018 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження, в ході якого при проведенні огляду території за адресою АДРЕСА_1 , державним виконавцем було проведено опис та арешт рухомого майна боржника, де пунктом 43 описано ЗОУ-25, б/в, 1 шт.

За загальним визначенням зерноочисна установка - це технічний пристрій, призначений для очищення зерна (зерновороху) від домішок, які потрапили до зернової маси в процесі вирощування та обмолоту (насіння бур`янів, фрагменти рослин, комахи, мінеральні домішки).

Проте, в судовому засіданні не встановлено доказів на підтвердження того, що державним виконавцем було проведено опис та арешт не ЗОУ-25, б/в, 1 шт., а зерноочисного комплексу - 20, що відповідно до довідки № 07 від 03.10.2019 року відноситься до інженерних споруд, як і належність вказаного нерухомого майна позивачу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч 1).

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.3).

Відповідно до ст. 49 ч.3 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до ст. 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 03 липня 2019 у справі № 206/2421/16-ц, провадження № 61-12527св18, ефективним способом захисту прав боржника щодо передачі державним виконавцем стягувачу нереалізованого на прилюдних торгах арештованого майна в рахунок погашення боргу, постанова, прийнята державним виконавцем у результаті цієї процедури, та складений державним виконавцем акт про передачу майна стягувачу, може бути лише пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представниками позивача, в яких під час підготовчого судового засідання була з`ясована обізнаність з правами та обов`язками учасників судового розгляду, остаточно визначені предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового розгляду, жодних клопотань не заявлено.

Таким чином, позивач не скористався своїм правом щодо визначення кола належних відповідачів, у зв`язку з чим судом було розглянуто первісні позовні вимоги, а стягувач за виконавчим провадженням ОСОБА_2 . та теперішній власник спірного майна була залучена до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. За таких обставин, суд відмовляє в позові, що визначено у відповідних правових позиціях, викладених в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18.

Також, суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доведено належними та допустимими доказами порушення вимог чинного законодавства при винесенні оскаржуваної постанови державного виконавця від 19.09.2019 року та складанні оскаржуваного акту від 19.09.2019 року про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

За таких обставин, враховуючи недоведеність позовних вимог, які заявлені не до належних відповідачів, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись, ст.ст. 12-13, 76 -79, 81, 141, 259, 263 - 265 ЦПК України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" (№540-IX), -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Фермерського господарства «Вікторія», місце розташування: Запорізька область, Михайлівський район, с. Братське, буд. 52-Б до Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро), місце розташування: Запорізька область, Михайлівський район, смт. Михайлівка, вул. Привітна, 2а, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 про визнання недійсними і скасування постанови і акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу - відмовити.

Дата складання повного судового рішення - 10.06.2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Михайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга продана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.В. Машкіна