Єдиний унікальний номер №243/1802/20
Номер провадження №2/243/1147/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 травня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Прилуцькій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Слов`янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2020 року до суду Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Мотивує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 .

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна у тому числі 1/2 частки житлового будинку та приватизованої земельної ділянки кадастровий №:01:019:1463 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0567 Га розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказані 1/2 частки житлового будинку та приватизованої земельної ділянки належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.10.2001 року реєстровий №1-2640 видане Першою Слов`янською ДНК. Спадкодавець спадщину отримав від свого батька, діда позивача - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За життя спадкодавець - батько позивача, право власності на житловий будинок встиг зареєструвати в КП «БТІ» вказаний факт підтверджується довідкою від 22.1 1.2017 року №3553-1 8/0.46/01, право власності на приватизовану земельну ділянку не зареєстрував, що підтверджується витягом ДЗК від 27.06.2018 року №НВ-018. Тобто до даного часу, право власності на зазначену земельну ділянку досі зареєстровано за дідом позивача ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 10.07.1998 року серія ДН №004559.

Спадщину позивач прийняла фактично за заявою від 21.03.2018 року №39, була зареєстрована разом із батьком за вищенаведеною адресою на дату смерті, вказаний факт підтверджується копією домової книги, спадкоємство відбулося за законом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі від 12.02.2018 року, № витягу 50882238 спадкова справа №61993772, спадкова справа заведена приватним нотаріусом Словміськнотокругу Соловар В.І., позивач є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці відсутні мати позивача, дружина спадкодавця померла ІНФОРМАЦІЯ_3 свідоцтво про смерть від 19.09.2013 року серія НОМЕР_1 .

На підставі заяви, позивач отримала свідоцтво про право на спадщину від 21.03.2018 року реєстровий №242 видане приватним нотаріусом Словміськнотокругу Соловар В.І., на 1/2 частку житлового будинку розташованого за вищенаведеною адресою, на вищенаведену 1/2 частку приватизованої земельної ділянки отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21.03.2018 року №200/02-31.

Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивач отримав з тих підстав, що спадкодавець за життя не встиг зареєструвати свідоцтво про право на спадщину та отримати державний акт на право приватної власності на землю в Державному земельному кадастрі Держкомзему України, тобто відсутній належним чином оформлений на ім`я спадкодавця правовстановлюючий документ на земельну ділянку, вказаний факт також підтверджує витяг з Державного земельного кадастру від 18.06.2018 року за яким власником земельної ділянки ще зазначений батько спадкодавця - дід позивача.

Позивач по справі є єдиним спадкоємцем після померлого батька, спадщину прийняла своєчасно про, що свідчить наявне свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу виданий та зареєстрований на ім`я спадкодавця та власник нерухомого майна померлий.

Позивач вже є власником 1/2 частки житлового будинку на який отримала свідоцтво про на спадщину та фактично успадкував права власності на 1/2 частку земельної ділянки, але не може отримати свідоцтво про право на спадщину тому, що відсутній правовстановлюючий документ у даному випадку, відповідно до п. 5 ст.1268 ЦК України: «Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини», тобто позивач має право звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

З огляду на викладене просять суд визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача - ОСОБА_2 за ОСОБА_1 податковий номер: НОМЕР_2 на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки кадастровий №:01:019:1463 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0567 Га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач та Представник позивача в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Слов`янської міської ради, в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити за його відсутністю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Рішення просить винести на розсуд суду.

За ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд, з`ясувавши обставини по справі та перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , серії НОМЕР_3 позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 (а.с. 35).

07 червня 2003 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_4 (а.с.37).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с. 36).

Таким чином, ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого 11 лютого 2014 року, ІНФОРМАЦІЯ_6 помер батько позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 (а.с. 13).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 31 грудня 1999 року, ІНФОРМАЦІЯ_7 помер дідусь позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 (а.с. 15).

На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_8 №004559, виданого Слов`янською міською радою народних депутатів, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0567 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 24 жовтня 2001 року завідуючою Першої Слов`янської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 належала Ѕ частка приватизованої земельної ділянки кадастровий №:01:019:1463 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0567 Га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.31).

Таким чином, ОСОБА_2 отримав у власність Ѕ частки вказаної земельної ділянки, проте, своє право власності не зареєстрував.

З копії спадкової справи №02/2018 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 вбачається, що спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги за законом (донька), на ім`я якої ІНФОРМАЦІЯ_8 березня 2020 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно. З заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 зверталася лише ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.03.2018 року реєстровий №242 видане приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І. ОСОБА_1 отримала спадщину яка складається з 1/2 частку житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 17).

При цьому, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 березня 2018 року, приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Соловар В.І. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 на земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутня реєстрація права власності на зазначену земельну (а.с.29-30).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-018 від 27 червня 2018 року право власності на земельну ділянку кадастровий №:01:019:1463 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0567 Га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_3 (а.с.20-22).

Відповідно до положень статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом на цю спадщину є донька спадкодавця позивачка ОСОБА_1 , яка у строки, визначені положеннями статті 1270 ЦК України, звернулася до органів нотаріату з питання прийняття спадщини та видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інших спадкоємців за законом або заповітом після смерті ОСОБА_2 судом не було встановлено.

Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,0567 га кадастровий номер №:01:019:1463, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 станом на 21.02.20120 року ринкова вартість об`єкта оцінки визначена станом на 21 лютого 2020 року та складає 24 262,00 грн. Ринкова вартість Ѕ частки об`єкта оцінки складає 12 131,00 грн. (а.с.46).

Частиною першою статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у розпоряджанні власністю (негаторний позов).

Частиною другою статті 373 ЦК України передбачено, що право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Положеннями ст.ст.1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В силу перелічених правових норм, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом першої черги, яка скористалася своїм правом прийняття та оформлення спадщини, що відкрилася після смерті її батька.

Разом з цим вбачається, що право позивача порушене, оскільки вона позбавлена можливості в позасудовому порядку реалізувати у повному обсязі свої спадкові права, хоча володіє усіма необхідними законними підставами для цього - через те, що за час свого життя спадкодавець ОСОБА_2 не встиг зареєструвати право власності на земельну ділянку.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а`ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Частиною 2 ст.373 ЦК України передбачено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі та надані сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особою, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 . За життя спадкодавець ОСОБА_2 набув у встановленому порядку право власності на зазначену земельну ділянку після смерті свого батька ОСОБА_3 , але не оформив його належним чином, тому підлягають задоволенню заявлені позовні вимоги щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на Ѕ частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.0567 Га, кадастровий номер №:01:019:1463.

Позивач не вимагав компенсації за понесені судові витрати..

Враховуючи наведене, керуючись ст. 15-16, 28, 294, 373, 392, 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1297 ЦК України, ст. 4-5, 12-13, 128, 130, 141, 206, 211, 223, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Слов`янської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , податковий номер: НОМЕР_2 , право приватної власності на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки кадастровий №:01:019:1463 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.0567 Га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача - ОСОБА_2 .

Визнати право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача - ОСОБА_2 за ОСОБА_1 податковий номер: НОМЕР_2 .

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна