Справа № 676/3677/19
Номер провадження 2/676/524/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Швець О. Д.

з участю секретаря Чекашкіній О.Л.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» звернулося з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення компенсації у зв`язку з тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № SМЕ0012302. Відповідно до п.1.1 кредитного договору кредитор на підставі та умовах цього договору зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальник зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатит проценти за корисування кредитом, належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, що передбачені договором. 25 квітня 2008 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SМЕ0012302/1. 25 квітня 2008 р. між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № SМЕ0012302/2. За умовами договору поруки поручителі взяли на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_3 , які виникають з умов кредитного договору № SМЕ0012302 від 25.04.2008 р., в повному обсязі цих зобов`язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору. 26 вересня 2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № SМЕ0012302 від 25.04.2008 р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». 01 лютого 2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» було укладено договір факторингу № 01/02/19УФС, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № SМЕ0012302 від 25.04.2008 р. перейшло до «ФК «Укрфінстандарт». 15 жовтня 2012 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено ухвалу про видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» виконавчий лист згідно рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 лютого 2012 р. у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено і стягнуто з відповідачів солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у сумі 85 438,88 грн. та судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. Оскільки позивач набуло право вимоги до відповідачів згідно договору факторингу, то фактор відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України має право на одержання інфляційних втрат та 3% річних у зв`язку з невиконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором. Станом на дату подачі позовної заяви матеріальні витрати кредитора з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з квітня 2016 р. по лютий 2019 р. становлять 45 677,84 грн., 3% річних 9 431,31 грн., а всього 55 109,55 грн. Просить стягнути з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» інфляційні втрати 45 677,84 грн., 3% річних 9 431,31 грн., а всього 55 109,55 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 20 червня 2019 року розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2019 року скасовано заочне рішення та призначений розгляд справи на 15 січня 2020 року в порядк спрощеного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просить задовольнити.

Представник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення позову, надав відзив на позов, заперечення мотивує тим, що в силу ст. 559 ЦК Україна порука припинилась, позивач пред`явив позов поза межами трирічного строку позовної давності, позивач умосино ухилявся від виконання рішення третейського суду, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17.07.2019 р. відмовлено позивачу у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа по цій справі, просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про час і місце розгляду справи повідомлені своєчасно належним чином.

За відсутності відзиву на позовну заяву та відсутності заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до ст.. 279 ЦПК України.

Вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 25 квітня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № SМЕ0012302.

Відповідно до п.1.2 кредитного договору кредитор на підставі та умовах цього договору надав позичальнику ОСОБА_3 кредит в розмірі 100 000 грн., строком на 36 календарних місяці, з сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних, а позичальник зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за корисування кредитом, належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов`язань, а також належно виконувати усі інші зобов`язання, що передбачені договором.

25 квітня 2008 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_5 було укадено договір поруки № SМЕ0012302/1.

25 квітня 2008 р. між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_4 було укладено договір поруки № SМЕ0012302/2.

За умовами договору поруки поручителі взяли на себе зобов`язання перед кредитором відповідати за зобов`язаннями ОСОБА_3 , які виникають з умов кредитного договору № SМЕ0012302 від 25.04.2008 р, в повному обсязі цих зобов`язань, незалежно від отримання або неотримання вимоги кредитора про погашення кредитного договору.

26 вересня 2016 року між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 2016-3КІ/ДГ, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № SМЕ0015113 від 01.07.2008 р. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

01 лютого 2019 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» уклали договір факторингу № 01/02/19УФС за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» відступило фактору ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» свої права грошової вимоги за кредитним договором №SМЕ0012302 від 25.04.2008 р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 та № SМЕ0015113 від 01.07.2008 р., укладеного між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 , що підтверджується актом приймання-передачі прав вимоги від 01 лютого 2019 р.

Згідно вказаного акту, що є додатком до договору факторингу, було відступлено і право вимоги за кредитним договором №SМЕ0012302 від 25.04.2008 р., укладеного з ОСОБА_3 , договором поруки № SМЕ0012302/1, укладеного з ОСОБА_7 , № SМЕ0012302/2, укладеного з ОСОБА_4 .

Рішенням постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 9 лютого 2012 р. у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено і стягнуто з відповідачів солідарно на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у сумі 85 438,88 грн. та судові витрати по сплаті третейського збору в сумі 400 грн.

15 жовтня 2012 року Новозаводським районним судом м.Чернігова постановлено ухвалу про видачу товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» виконавчий лист згідно рішення постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 9 лютого 2012 р. про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у сумі 85 438,88 грн.

06 травня 2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено ухвалу про заміну стягувача у виконавчому провадженні з викоання виконавчого листа № 2515/11126/2012 з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт».

17 липня 2019 року Новозаводським районним судом м. Чернігова постановлено ухвалу про відмову ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» в поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. Ухвала набрала законної сили.

Доказів того, що зазначене судове рішення виконано суду не надано.

Предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих за період з 12 квітня 2016 року по 12 квітня 2019 року за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Отже, рішення суду може породжувати зобов`язання між сторонами по справі. Залежно від змісту такого зобов`язання воно може бути грошовим або не грошовим.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц.

Банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, звернувшись допостійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» 29 грудня 2010 р. із позовом про примусове солідарне стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника та поручителів.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18), який є обов`язковим для всіх судів.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_3 має грошове зобов`язання перед ТОВ «ФК «Укрфінстандарт», що підтверджується рішенням третейського суду про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

З огляду на те, що ОСОБА_3 порушила вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги, заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» до ОСОБА_3 , як позичальника підлягають задоволенню.

Щодо солідарного стягнення заборгованості по кредиту відповідно до договорів поруки, суд приходить до висновку, що такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким встановлено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 цього Кодексу).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Ухвалення судом рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором свідчить про зміну кредитором умов основного зобов`язання щодо строку дії договору,а тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.

Такий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 14-318цс18) , який є обов`язковим для всіх судів.

З урахуванням наведного в задоволенні позову до поручителів слід відмовити.

Наведений в розрахунку розрахунок інфляційних втрат та 3% річних позичальником не оспорюється.

На підставі наведених норм закону та зібраних у справі доказів, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 247, 263-265, 280,141 ЦПК України, ст. 11, 509, 524, 533-535, 625, ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» 45 677,84 грн. інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 9 431,31 грн., а всього 55 109,15 грн. та судовий збір 1921 грн.

В задоволенні позову до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягненя інфляційних втрат та 3% річних відмовити.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт», 04053 м.Київ, вул. Січових Стрільців 37-41 пов.6 оф.42, .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)", строк для подання апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.