Номер провадження: 22-ц/813/2936/20
Номер справи місцевого суду: 520/4451/15-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Красюка Ігоря Івановича, Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» в особі директора Неруш Наталії Михайлівни, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги, на рішення Київського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Васильків О.В. 18 січня 2019 року у м. Одеса, -

встановила:

У березні 2015 року ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» (правонаступниками якого на підставі договорів про відступлення права вимоги стали, у порядку черговості, - Товариство з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР», ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ) звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (т. 1 а.с. 1-4).

В обґрунтування позову ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» посилалось на те, що 04 липня 2008 року між АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1163/1-08, відповідно до якого банк прийняв на себе зобов`язання по видачі кредиту на поточні потреби в сумі 70 000,00 доларів США на строк з 04 липня 2008 року по 02 липня 2010 року зі сплатою 15% річних, а позичальник прийняв на себе зобов`язання належним чином використовувати та повернути банку кредит, виплатити відсотки за користування кредитом, комісії у відповідності до умов договору та тарифами банку, а також виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

В забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором, 04 липня 2008 року між Банком та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №04-07-08/5. В подальшому, до кредитного договору та договору поруки було укладено ряд додаткових угод, якими змінено деякі пункти договору.

Зобов`язання у визначений строк відповідач ОСОБА_1 не виконала, на момент звернення до суду у неї була наявна заборгованість, в зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2016 року призначено по справі судову економічну експертизу. Зупинено провадження по справі у зв`язку із проведенням експертизи (т. 2 а.с. 33-34).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22 квітня 2016 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про зупинення провадження було відмовлено. Повторно направлено справу до експертної установи для проведення судово-економічної експертизи. Зупинено провадження по справі у зв`язку із проведенням експертизи (т. 2 а.с. 119-120).

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Красюка І.І., ТОВ «ІН-ФАКТОР» в особі директора Неруш Н.М., ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги (т. 4 а.с. 30-34).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що протягом дії кредитного договору вона сплатила загалом в погашення кредиту понад 96 000,00 доларів США, але в кінці 2014 - на початку 2015 років ПАТ АБ «Порто-Франко» попав під ліквідацію. На виконання рішення Правління НБУ від 30 січня 2015 року №67 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ АБ «Порто-Франко», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 30 січня 2015 року №19 «Про початок процедури ліквідації АБ «Порто-Франко» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АБ «Порто-Франко» призначено Красюка І.І. В той час, коли вирішувалося питання про ліквідацію та розпочалася процедура ліквідації, банк не приймав чергових платежів і у ОСОБА_1 утворилася заборгованість по погашенню кредиту, було необґрунтовано нараховано значну суму пені, у зв`язку із чим позичальник не змогла виконувати належним чином зобов`язання за кредитним договором.

Також ОСОБА_1 зазначила, що вона неодноразово зверталася до ліквідатора банку Красюка І.І. та до Виконавчої дирекції Фонду гарантування в м. Києві з пропозицією погасити заборгованість з невеликим дисконтом, але ліквідатор Красюк І.І. відповів, що їм це не цікаво. В подальшому, ОСОБА_1 дізналась про існування вищевказаних договорів про відступлення права вимоги, про які нові кредитори не повідомили боржника. Позивач вважає, що зазначені договори містять ознаки факторингу та укладені з порушенням вимог чинного законодавства, порушують її права.

Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 листопада 2017 року в якості правонаступника ПАТ АБ «Порто-Франко» притягнутий до участі у справі ОСОБА_2 (т.2 а.с. 152,189 - заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про процесуальне правонаступництво, т.4 а.с. 20-21 - журнал судового засідання).

Згідно з інформацією, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 18 жовтня 2019 року було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №9003068 про державну реєстрацію припинення ПАТ АБ «Порто-Франко» як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк є ліквідованим.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 27 353,23 доларів США, що на день ухвалення рішення за курсом НБУ становило 766 711,04 гривень. У задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 3 654,00 гривень в рівних частках (т. 5 а.с. 77-85).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, а позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що факт видачі кредиту позичальнику в тій сумі, що зазначає позивач, не підтверджений належними доказами; розрахунок заборгованості є неналежним доказом підтвердження заборгованості; в розрахунок заборгованості включено пеню в доларах США, що суперечить положенням діючого законодавства; станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду предмет спору був відсутній, оскільки позивач скористався своїм правом позасудового врегулювання спору та, в рахунок виконання основного зобов`язання, набув право власності на земельну ділянку, що була предметом іпотеки; суд дійшов невірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги (т.5 а.с. 98-110).

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16 березня 2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року зі змінами «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, безпосередню участь сторін, надання ними пояснень у судовому засіданні, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спірні договори є оплатними договорами відступлення права вимоги, а не договорами факторингу, оскільки за укладеними договорами жодна із сторін не передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а також спірні договори не є договорами про надання фінансової послуги в розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Таким чином, суд вважав, що заміна кредитора у даному зобов`язанні відбулась правомірно та на теперішній час кредитором у зобов`язанні за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 року є ОСОБА_2 .

Однак, колегія суддів не може погодитись зі вказаним висновком суду з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 травня 2008 року ОСОБА_1 звернулась до АКБ «Порто-Франко» з клопотанням про надання кредиту в сумі 80000,00 доларів США строком на 84 місяці на господарські потреби, в забезпечення кредиту надано земельну ділянку /т.1 а.с.26/.

04 липня 2008 року між АКБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №1163/1-08, відповідно до якого Банк видав Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 70000,00 доларів США з 04 липня 2008 року по 02 липня 2010 року зі сплатою 15% річних /т.1 а.с.10-11/.

До вказаного кредитного договору сторонами були укладені також додаткові угоди /т.1 а.с.12-16/:

- Додаткова угода №1 від 02 липня 2010 року;

- Додаткова угода №2 від 10 квітня 2012 року;

- Додаткова угода №3 від 18 травня 2013 року;

- Додаткова угода №4 від 03 липня 2013 року;

- Додаткова угода №5 від 13 грудня 2013 року.

Вказаними додатковими угодами змінювались умови щодо графіку погашення кредитних зобов`язань відповідача ОСОБА_1 та строку кредитування. При цьому, сторонами було узгоджено та закріплено в Додатковій угоді №4, що кредит надається з 04 липня 2008 року по 03 липня 2015 року.

04 липня 2008 року між АКБ «Порто-Франко» та ОСОБА_6 був укладений Договір поруки №04-07-08/5, відповідно до якого Поручитель зобов`язався перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне й повне невиконання зобов`язань ОСОБА_1 за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 року в сумі 70000,00 доларів США зі сплатою 15% річних /т.1 а.с.17/.

До вказаного договору поруки сторонами були укладені також додаткові угоди /т.1 а.с.18-19/:

- Додаткова угода №1 від 02 липня 2010 року;

- Додаткова угода №2 від 02 липня 2013 року.

Крім того, 04 липня .2008 року між АКБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 був укладений Іпотечний договір, посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №4786 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. /т.4 а.с.57-59/, яким забезпечено вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: земельна ділянка для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0586 га.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що стосовно іпотечного договору між сторонами наявний спір, який був предметом іншого судового провадження.

Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року по справі №522/5760/16-ц визнано предметом іпотеки за іпотечним договором, за реєстровим номером 4786 від 04 липня 2008 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 441,3 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0586 га, кадастровий номер :33:008:0048.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2017 року було залишено без змін.

На підтвердження позовних вимог при поданні позовної заяви ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» Красюка І.І. був наданий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 від 28 травня 2015 року, відповідно до якого загальна заборгованість за кредитом складає 17882,80 доларів США, загальна заборгованість за відсотками складає 1996,88 доларів США, пеня за виникнення простроченої заборгованості за відсотками та кредитом - 7473,55 доларів США, усього - 27353,23 доларів США /т.1 а.с.9/. Обґрунтованість вказаного розрахунку не була спростована у встановленому законом порядку ОСОБА_1 . Крім того, як вірно вказано у рішенні суду, відповідачем ОСОБА_1 не заперечувались обставини щодо того, що кредит у ПАТ АБ «Порто-Франко» вона отримала та певний час сплачувала належні відповідно до договору платежі, тобто, належним чином виконувала умови укладеного договору, не оспорюючи його умов та погоджуючись із ними.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 зверталась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом щодо визнання кредитного договору та іпотечного договору недійсними, однак рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок про те, що позовні вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» Красюка І.І. в редакції позовної заяви від 30 березня 2015 року знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи.

Однак, дійшовши обґрунтованого висновку щодо наявності саме у ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» Красюка І.І. права на стягнення заборгованості за кредитним договором, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам ОСОБА_1 про наявність підстав для визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги. Таким чином, суд припустився помилки у тому, що заміна кредиторів у зобов`язанні за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 року відбулась правомірно.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» був укладений Договір №24 про відступлення прав вимоги /т.2 а.с.158-161/, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, зокрема, Новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 р., укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 /т.2 а.с.158-163/.

Крім того, 03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Ін-Фактор» було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області, Вдовіною Л .Л. , зареєстрований в реєстрі за №3949. Відповідно до умов вказаного договору, Цедент ПАТ АБ «Порто-Франко» передав, а Цесіонарій ТОВ «ІН-ФАКТОР» прийняв права вимоги за Договором іпотеки від 04 липня 2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 /т.2 а.с.154-156/.

В той же день, 03 грудня 2016 року, між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ОСОБА_4 був укладений Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор передав у повному обсязі, а Новий кредитор прийняв на себе у повному обсязі право вимоги і став кредитором за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 р., укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , а саме - Кредитор передав Новому кредитору право вимоги виконання Боржником боргових зобов`язань за Кредитним договором станом на 03 грудня 2016 року в сумі 20617,36 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 грудня 2016 року складало 528 592,18 грн., яка складається з 17 882,80 доларів США - заборгованості за кредитом; 2734,56 доларів США - заборгованість за нарахованими відсотками; за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К., 04.07.2008 року; за договором поруки №04-07-08/5 від 04 липня 2008 року/т.2 а.с.168-170/.

Також 03 грудня 2016 року між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ОСОБА_4 , від імені та інтересах якого діяла ОСОБА_8 , було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за №3950. Відповідно до умов вказаного договору, Цедент ТОВ «ІН-ФАКТОР» передав, а Цесіонарій ОСОБА_4 прийняв права вимоги за Договором іпотеки від 04 липня 2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 /т.2 а.с.164-167/

06 березня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був укладений Договір про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор передав у повному обсязі, а Новий кредитор прийняв на себе у повному обсязі право вимоги і став кредитором за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 р., укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , а саме - Кредитор передав Новому кредитору право вимоги виконання Боржником боргових зобов`язань за Кредитним договором станом на 06 березня 2017 року в сумі 68 222,58 доларів США, що за курсом НБУ станом на 06 березня 2017 року складало 1 848 239,56 грн., яка складається з 17 882,80 доларів США - заборгованості за кредитом; 7 302,75 доларів США - заборгованість за відсотками; пеня за виникнення простроченої заборгованості - 43 037,03 доларів США; за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К. 04 липня 2008 року; за договором поруки №04-07-08/5 від 04 липня 2008 року. /т.2 а.с.194/

Також 06 березня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3724. Відповідно до умов вказаного договору, Цедент ОСОБА_4 передав, а Цесіонарій ОСОБА_2 прийняв права вимоги за Договором іпотеки від 04 липня 2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 . /т.2 а.с.191-193/.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Таким чином, у разі відступлення права вимоги новий кредитор замінює собою особу у всіх правах, що існували на момент здійснення відступлення і не припинилися внаслідок такої заміни кредитора у зобов`язанні.

Постановою Правління НБУ від 26 вересня 2014 № 610 "Про віднесення ПАТ АБ «Порто-Франко» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26 вересня 2014 № 103 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ АБ «Порто-Франко», згідно з яким з 29 вересня 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ АБ «Порто-Франко».

14 листопада 2016 року на електронному майданчику ТБ «Катеринославська» відбулися відкриті торги (аукціон) з продажу права вимоги ПАТ АБ «Порто-Франко», у тому числі, за Кредитним договором №1163/1-08 від 04 липня 2008 р., укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 . Переможцем аукціону визнано ТОВ «Ін-Фактор».

03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Ін-Фактор» був укладений Договір №24 про відступлення прав вимоги /т.2 а.с.158-161/, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), договорами застави та договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору. Зокрема, Новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 р., укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 .

Також, 03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» було укладено Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №3949 /т.2 а.с.154-156/. Відповідно до умов вказаного договору, Цедент ПАТ АБ «Порто-Франко» передав, а Цесіонарій ТОВ «Ін-Фактор» прийняв права вимоги за Договором іпотеки від 04 липня 2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 .

Однак, при вирішенні справи, судом першої інстанції не було враховано, що обов`язковою умовою для участі фінансової установи у конкурсі з реалізації майна банків під час проведення ліквідаційної процедури є наявність ліцензії.

У межах своїх функцій та повноважень Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) здійснює нормативне регулювання системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд приймає нормативно-правові акти з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами (стаття 6 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до пункту 10 частини першої та пункту 1 частини п`ятої статті 12, а також на виконання пункту 13 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вирішила затвердити Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку (рішення від 05 липня 2012 року № 2).

Пунктом 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку, як спеціального нормативного акту, що визначає умови реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури, унормовано, що реалізація майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення виконання зобов`язання здійснюється шляхом проведення відкритого конкурсу між фінансовими установами (банками та небанківськими фінансовими установами, які відповідно до своїх установчих документів та ліцензій мають право надавати кредити, крім кредитних спілок).

Тобто, пунктом 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку встановлено, що право брати участь в проведенні конкурсу з реалізації майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами мають право виключно банки та фінансові установи, які мають ліцензії на право надання кредитів.

З врахуванням наведених положень, зокрема - пункт 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку містить загальнообов`язкову норму права про обов`язковість наявності ліцензії, як умови участі фінансової установи у конкурсі з реалізації майна банку. За своєю правовою природою наведене правило є нормою цивільного законодавства, що має імперативний характер та виключає можливість відступлення від такого правила, порушення якого призводить до порушення загальних вимог чинності правочинів за статтею 203 ЦК України.

Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку не містить жодних виключень щодо того, що учасник конкурсу може не мати ліцензії на право надання кредитів чи цей документ може бути замінений іншим.

Колегія суддів зауважує, що наявність у Статуті та додатку до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ІН-ФАКТОР» зазначення про право надання кредитів за рахунок власних коштів не дозволяє відступати від вимог Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку встановлювало імперативні вимоги до осіб, які мають право брати участь у конкурсі з реалізації майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами, у тому числі наявність ліцензій на право надання кредитів, якої у ТОВ «ІН-ФАКТОР» на час укладення оспорюваного правочину не було (і яку ТОВ отримало тільки 16 травня 2017 року), а відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Із зазначеною правовою позицією погодився Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у листі від 30 серпня 2016 року № 27-36182/16, у якому зазначено про те, що право брати участь у проведенні конкурсу з реалізації майна банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами мають право виключно банки та фінансові установи, які мають ліцензії на право надання кредитів, і по-іншому застосовувати підпункт 5.11. розділу V Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку немає жодних підстав.

Вказане також підтверджується чинним на час укладення між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» Договору про відступлення права вимогирозпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 18 жовтня 2005 року № 4802 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів кредитними установами», яким були передбачені вимоги, обов`язкові для виконання кредитними установами як на момент отримання ліцензії, так і протягом усього строку її дії.

Таким чином, відповідно до встановлених імперативних правил, право брати участь у проведенні конкурсу з реалізації майна неплатоспроможного банку шляхом відступлення прав вимоги за кредитними договорами мають виключно такі банки та фінансові установи, які мають ліцензії на право надання кредитів.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини 1 статті 227 Цивільного кодексу України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №639/4836/17.

Отже, оскільки законодавством передбачена така підстава для визнання правочину недійсним, як відсутність ліцензії, колегія суддів доходить до висновку про необхідність визнання недійсними та скасуванню укладений 03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» Договір №24 про відступлення прав вимоги, за яким в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступив Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту), договором іпотеки з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, та укладений 03 грудня 2016 року між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР» Договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л., відповідно до умов якого Цедент ПАТ АБ «Порто-Франко» передав, а Цесіонарій ТОВ «ІН-ФАКТОР» прийняв права вимоги за Договором іпотеки від 04 липня 2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів вважає, що факт встановлення недійсності вказаних договорів, укладених між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «ІН-ФАКТОР»,свідчить про відсутність у ТОВ «ІН-ФАКТОР» права на укладання будь-яких правочинів у подальшому, а тому тягне за собою визнання недійсними та скасування наступних договорів: - договору про відступлення права вимоги від 03 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ОСОБА_4 , про право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладеного 03 грудня 2016 року між ТОВ «ІН-ФАКТОР» та ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л. за реєстровим № 3950,договору про відступлення прав вимоги, укладеного 06 березня 2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 06 березня 2017 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , в особі представника ОСОБА_9 , посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Вдовіною Л.Л., зареєстрованого в реєстрі за №724 про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К та зареєстрований в реєстрі за №4786.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки останній не набув право звертатись до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та необхідність задоволення позову ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги, оскільки оспорювані договори, укладені з порушенням вимог закону, особою, яка не мала право на придбання права вимоги та подальшої її реалізації.

Одночасно, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом не було враховано, що факт видачі кредиту позичальнику в тій сумі, що зазначає позивач, не підтверджений належними доказами; розрахунок заборгованості є неналежним доказом підтвердження заборгованості; в розрахунок заборгованості включено пеню в доларах США, що суперечить положенням діючого законодавства; станом на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду предмет спору був відсутній, оскільки позивач скористався своїм правом позасудового врегулювання спору та в рахунок виконання основного зобов`язання, набув право власності на земельну ділянку, що була предметом іпотеки, тощо, - оскільки вказані доводи не мають правового значення для вирішення даної справи і не можуть бути підставами для визнання недійсними правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що при поданні позову ПАТ АБ «Порто-Франко» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко», ОСОБА_5 , судовий збір не був сплачений на підставі п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), стягненню з ОСОБА_2 (як правонаступника Банку) на користь держави підлягає сума в розмірі 3654,00 грн. відповідно до ставок судового збору, дійсних на час звернення до суду з позовом.

Також підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із вартості судового збору, які вона сплатила при поданні до суду зустрічного позову в розмірі 640,00 гривень, 320 гривень - клопотання про забезпечення позову та 5481,00 гривень - за подачу апеляційної скарги, а всього 6441,00 гривень.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 , та задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 січня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсними та скасування договорів відступлення права вимоги - задовольнити.

Визнати недійсними та скасувати:

- договір №24 про відступлення прав вимоги, укладений 03 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» (, місце знаходження: м. Дніпро, пр. К. Маркса, буд. 22) про право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

- договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладений 03 грудня 2016 року між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» (, місце знаходження: м. Дніпро, пр. К. Маркса, буд. 22), посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., зареєстрований в реєстрі за № 3949, про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К та зареєстрований в реєстрі за №4786;

-договір про відступлення права вимоги від 03 грудня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» (, місце знаходження: м. Дніпро, пр. К. Маркса, буд. 22) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

-договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами, укладений 03 грудня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» (, місце знаходження: м. Дніпро, пр. К. Маркса, буд. 22) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) в особі представника ОСОБА_8 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., зареєстрований в реєстрі за № 3950 про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К та зареєстрований в реєстрі за №4786 ;

-договір про відступлення прав вимоги, укладений 06 березня 2017 року між ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) про право вимоги за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 );

-договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 06 березня 2017 року, укладений між ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в особі представника ОСОБА_9 , посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Вдовіною Л.Л., зареєстрований в реєстрі за №724 про відступлення права вимоги за іпотечним договором, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк «Порто-Франко» (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк В.К та зареєстрований в реєстрі за №4786.

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ), про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1163/1-08 від 04.07.2008 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерний Банк "Порто-Франко" (, місце знаходження: м. Одеса, вул. Пушкінська, 10) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ФАКТОР» (, місце знаходження: м. Дніпро, пр. К. Маркса, буд. 22), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) в рівних частках з кожного на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 6441 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 28 травня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе