Справа № 495/3777/18
№ провадження 2/495/1353/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

12 червня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/3777/18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , про стягнення боргу, відповідно до якого просить суд: стягнути з відповідачів на його користь солідарно грошові кошти в розмірі 120 000,00 грн за розписками від 01.04.2007 року та судовий збір.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01.04.2007 року він надав громадянину ОСОБА_3 та громадянці ОСОБА_4 ОСОБА_2 солідарно у позику грошові кошти в розмірі 120 000 доларів США на строк до 01.04.2018 року.

Підтвердженням вказаного є підписані власноруч розписки відповідачів.

Разом з тим, відповідачі ігнорують вимоги щодо повернення боргу, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2018 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу закрито у зв`язку із затвердженням мирової угоди.

Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 24.12.2019 року, ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.07.2018 року скасовано, справу направлено для проводження розгляду по суті до суду першої інстанції.

04 лютого 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду вказана справа прийнята до провадження судді Прийомової О.Ю. на призначена до судового розгляду по сутті.

25 березня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду суд перейшов до загального позовного провадження та справа призначена до підготовчого судового розгляду.

25.03.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області винесено ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди.

Продовжено судовий розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу.

05 травня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, в матеріалах справи наявна їх заява про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог в повному обсязі.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що дійсно 01.04.2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у простій письмовій формі були укладені договори позики, що підтверджується письмовими розписками, наявними в матеріалах справи. /л.с.12,13/

Так, згідно укладених між сторонами договорів позики від 01.04.2007 року, громадянин ОСОБА_3 солідарно зі своєю дружиною громадянкою ОСОБА_4 ОСОБА_2 , та навпаки ОСОБА_2 солідарно зі своїм чоловіком ОСОБА_2 громадянином Сирії, отримали від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в сумі 120 000 доларів США.

Як вбачається з письмових розписок, підписаних власноручно відповідачами, вони зобов`язались грошові кошти в сумі 120 000 доларів США, отримані від ОСОБА_1 повернути в строк до 01.04.2018 року.

Станом на день звернення до суду 04.05.2018 року, борг відповідачами за договорами позики від 01.04.2007 року повернуто не було.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 192 ЦК України, іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Разом з тим, незалежно від фіксації еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За наведених обставин, враховуючи вимоги зазначених норм закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення зазначених у розписці суми боргу , а саме за розписками від 01.04.2007 року в розмірі 120 000 доларів США, що станом на день винесення рішення складає 3 228 000 грн /із розрахунку 26,90 грн за один долар США/.

У відповідності до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

У сенсі розуміння ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Позивач вимогу щодо стягнення з відповідача відсотків від суми позики не заявляв, тому суд, не виходячи за межі позовних вимог, ураховуючи зміст заявлених позовних вимог, та прийнявши до уваги усі надані суду докази, а саме те, що дійсно між сторонами були укладені договори позики від 01.04.2007 року, за зобов`язаннями якого відповідачі повинні нести відповідальність щодо повернення усієї суми боргу, прийнявши до уваги, що ОСОБА_2 разом із ОСОБА_2 повністю визнають вимоги позову, про що надали заяви, а це згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення позову, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу є обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що судом 05.05.2018 року ухвалою відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору, та прийнявши до уваги доведеність його позовних вимог, з відповідачів слід стягнути судовий збір у розмірі 10510 грн. /за позовні вимоги майнового характеру, що не перевищує 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно ст 4. ЗУ «Про судовий збір»/ на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 524, 533, 536, 625, 638, 1046, 1046-1049 ЦК України, ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , суму боргу за договорами позики від 01.04.2007 року в розмірі 120 000 доларів США, що станом на день винесення рішення складає 3 228 000 грн /із розрахунку 26,90 грн за один долар США/.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 5255 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір у розмірі 5255 грн на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 12 червня 2020 року.

С У Д Д Я :