Номер провадження 2/754/3973/20
Справа №754/1359/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 червня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.,

секретаря судового засідання Раєвського П.А.,

за участі:

представника позивача Колісніченко А.О.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача- адвоката Сич О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, відповідно до вимог якого просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 29211,38 грн., яка складається з: заборгованості по сплаті послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі 22 142,75 грн., індексу інфляції в сумі 3651,02 грн. та трьох відсотків річних в сумі 1315,61 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачем не сплачуються кошти за надані послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по квартирі АДРЕСА_1 , в зв`язку з чим станом на 01.12.2019 року у відповідача виникла заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

30.03.2020 року від відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Відповідач та її представник проти позову заперечували, вказували на ту обставину, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку із закінченням строку позовної давності.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до інформації, яка міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу.

Згідно рішення Київської міської ради «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» № 270/270 від 09.10.2014 року було створено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» (надалі - КП «Керуюча компанія») з метою надання у Деснянському районі м. Києва послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території.

Відповідно п. 2.1. Статуту підприємство створено з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій та об`єктів благоустрою.

На підставі розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації від 30.01.2015 року № 48 майно комунальної власності, що перебуває в управлінні Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації, було передано в господарське відання КП «Керуюча компанія».

На виконання п. 3.1. зазначеного розпорядження підприємством було зараховано на баланс житловий та нежитловий фонд Деснянського району м. Києва, в тому числі і будинок АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Керуючись Постановою КМУ № 529 від 20.05.2009 року та статтею 634 ЦК Кодексу України (Договір приєднання) КП «Керуюча компанія» було розроблено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який є договором приєднання відповідно до норм статті 634 ЦК України. Вказаний договір було опубліковано в газеті «Хрещатик» № 99 (4695) від 14.07.2015 року.

Тариф на послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій був затверджений розпорядженнями КМДА «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій» № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ( тариф затверджувався для будинку АДРЕСА_2 та суб`єкта господарювання, який надає цю послугу - КП «Керуюча компанія»).

Згідно вищевказаних розпоряджень послуга з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій включає в себе:

-Прибирання місць загального користування, допоміжних приміщень, а також прибудинкової території;

-Обслуговування систем диспечеризації;

-Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного та гарячого водопостачання, а також інших внутрішньобудинкових інженерних систем у разі їх наявності;

-Поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем;

-Освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води;

-Енергопостачання ліфтів;

-Прибирання і вивезення снігу, посипання прибудинкової території протиожележними сумішами.

На підставі п. 3 1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та зважаючи на те, що співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 не визначилися з формою управління КП «Керуюча компанія» продовжує надавати послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за ціною, яка тотожна тарифу, затвердженому розпорядженням КМДА № 668.

Свої обов`язки, визначені нормативно-правовими актами, позивач, як виконавець послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій виконує належним чином, тобто своєчасно та якісно.

Проте, відповідач, всупереч діючому законодавству України, протягом тривалого часу, ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті коштів, за послугу, яку надає КП «Керуюча компанія».

У зв`язку з чим, станом на 01.12.2019 року у відповідача перед позивачем, виникла заборгованість в сумі 22142,75 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 Року № 630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ст. 68 ЖК України).

Відповідно до п. п. 4, 17 Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями, затверджених постановою КМУ від 08 жовтня 1992 року № 572, власник житла та наймач квартири зобов`язаний за рахунок власних коштів оплачувати всі витрати, пов`язані з утриманням житлового будинку і закріпленої прибудинкової території. Власники та наймачі квартир зобов`язані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування і ремонт будинку.

Статтею 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, законодавством покладено обов`язок своєчасно вносити квартирну плату саме на наймачів (власників).

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідачем не погашена.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідач заперечуючи проти позову посилалась на те, що позивач звернувся до суду поза межами строку позовної давності.

Однак, суд не погоджується з позицією відповідача, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судом встановлено, що позивач в 2018 році звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій.

22.12.2018 року Деснянським районним судом м. Києва було видано судовий наказ відповідно до якого з ОСОБА_1 було стягнуто 14479,02 грн. заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, 3% річних, інфляційну складову боргу та судовий збір.

На підставі заяви боржника - ОСОБА_1 , 16.08.2019 року було скасовано судовий наказ та роз`яснено позивачу право на звернення до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій в порядку позовного провадження.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги.

Судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів можна реалізувати у позовному провадженні та шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення.

Таким чином, поданням КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заяви в 2018 році про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України, було перервано перебіг позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України.

Такий же правовий висновок міститься у Постанові Верховного суду України від 13.01.2016 року у справі №6-931цс15.

З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку, що позивачем подано позов в межах строку позовної давності.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачує за надані йому комунальні послуги, в наслідок чого утворилась значна заборгованість, яка не погашена відповідачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2015 року по 01.12.2019 року в розмірі 22142,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційне нарахування боргу в сумі 3651,02 грн. та 3% річних в сумі 1315,61 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 1, 13, 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 66, 67, 68 ЖК України, ст. ст. 256, 261, 264, 322, 509, 525, 526, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 76-81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» заборгованість за послугу з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій з нарахованим індексом інфляції та трьома відсотками річних в сумі 29211,38 грн. та судові витрати по справі зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 09.06.2020 року.

Суддя: Н.Г. Таран