РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Даніловської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та нею, який було зареєстровано 04.10.1998 Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис за №10; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь понесені нею судові витрати у розмірі 1440,80 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 04.10.1998 Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області зареєстровано шлюб між відповідачем ОСОБА_2 та нею. Під час перебування у даному шлюбі вона народила двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Протягом тривалого часу їхнє сімейне життя складалось добре, однак з жовтня 2018 року шлюбні відносини між ними припинились. Вони перестали проживати однією сім`єю, вести домашнє господарство, а також в них з`явилися розбіжності в поглядах на сімейне життя, сімейні обов`язки з ведення спільного господарства,виховання і утримання дітей, ведення спільного побуту. Вони намагались примиритись та відновити сім`ю, проте всі їх зусилля не дали результату. Вважає, що примирення та збереження сім`ї є неможливим, крім того відповідач проживає однією сім`єю з іншою жінкою. На даний час їх шлюб носить формальний характер, без фактичних сімейних відносин, а тому подальше сумісне життя, примирення, збереження між ними шлюбу є неможливим та таким, що суперечить їхнім інтересам. Відтак, немає потреби надавати їм строк на примирення.

Ухвалою від 21.04.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Як вбачається з поштових повідомлень, які повернулися на адресу суду, позивач та відповідач отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів. Відзиву на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням ( викликом) сторін до суду від відповідача не надходило.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду заяву про визнання позову в якій зазначив, що з жовтня 2018 року вони проживають окремо, оскільки особисті відносини між ними тривалий час мають негативний характер, спілкування між ними відсутнє. Він проживає однією сім`єю з іншою жінкою. Просив суд не надавати їм з дружиною час для примирення. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу визнає повністю та не заперечує проти її задоволення. Визнання ним позову відповідає закону та його інтересам, при цьому не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, клопотань сторін проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження до суду не подано.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі з 04 жовтня 1998 року, зареєстрований Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис за №10, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтв про народження (а.с.10,11) сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем ОСОБА_1 (а.с.13).

Згідно копії судового наказу з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

У відповідності до положень ст. ст. 3, 24 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 55 СК України врегульовано, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частиною 3 статі 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

У відповідності із ст. ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, відповідно до якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За правилами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи чітку позицію позивача щодо необхідності розірвання шлюбу, визнання позову відповідачем, відсутність підстав для примирення у сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, шлюб між ними носить формальний характер.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп., який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу позивач надала Договір про надання правової допомоги від 06.04.2020 укладеного між адвокатом Смірновим С.М. та позивачем ОСОБА_1 з описом до Договору який визначає розмір витрат на правничу допомогу адвоката у формі гонорару щодо підготовки позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 600 грн., квитанцію до прибуткового касового ордера б/н від 09.04.2020 за договором про надання правової допомоги від 06.04.2020 в розмірі 600 грн. та акт приймання передачі наданих послуг від 09.04.2020 (а.с.17-21).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заяви відповідача ОСОБА_2 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу матеріали справи не містять. А тому у суду відсутні підстави робити висновок про неспівмірність витрат на правову допомогу без відповідної заяви відповідача.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 600 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 04 жовтня 1998 року Станіславчицькою сільською радою Жмеринського району Вінницької області, актовий запис за №10.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 ( вісімсот сорок ) грн. 80 коп. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 600 ( шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зазначені в цьому рішенні, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя