Справа № 481/613/20
Провадж.№ 2-о/481/20/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Філіпської Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Новобузького районного суду Миколаївської області із заявою встановити факт належності їй свідоцтва № НОМЕР_1 на право особистої власності на житловий будинок від 09 лютого 1993 року.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що відповідно до свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 від 09.02.1993 року їй належить будинок АДРЕСА_1 .В березні 1998 року, в зв`язку з зміною прізвища, начальником Новобузької філії ММБТІ було внесено виправлення в свідоцтво про право власності, а саме дівоче прізвище ОСОБА_1 виправлено на ОСОБА_1 . В квітні місяці, з метою продажу будинку вона звернулася усно до нотаріуса, який відмовив в оформленні документів в зв`язку з виправленням у свідоцтві про право власності та повідомив про необхідність звернутися до суду для вирішення питання належності документу.

Заявник в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа представник Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області, в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заявлених вимог не заперечила.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено з паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого Новобузьким РВ УМВС України в Миколаївській області 07 листопада 2006 року, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданого 08 червня 1999 року вбачається, що такі документи видані на ім`я « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 04 грудня 1962 року зазначено прізвище ім`я по батькові на російській мові « ОСОБА_1 ».

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 виданого Новобузьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 28 лютого 2020 року зазначено прізвище ім`я по батькові « ОСОБА_1 », після розірвання шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Разом з тим, в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 від 09.02.1993 року, мається виправлення, а самепрізвище російською мовою « ОСОБА_1 » виправлено на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Досліджені судом докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме в свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 від 09.02.1993 року, мається виправлення, а самепрізвище російською мовою « ОСОБА_1 » виправлено на « ОСОБА_1 », усунення якої є неможливе в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок № НОМЕР_2 від 09.02.1993 року, має для заявника юридичне значення, оскільки наявність розбіжності у написанні прізвища у правовстановлюючому документі, позбавляє її можливості розпорядитись належним майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобузька міська рада Новобузького району Миколаївської області, про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва № НОМЕР_2 на право особистої власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , виданого 09 лютого 1993 року на підставі рішення виконкому Новобузької міської ради народних депутатів від 19 червня 1991 року, договір купівлі-продажу від 28.06.1991 року №897, де прізвище російською мовою « ОСОБА_1 » виправлено на « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а вразі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.О. Васильченко