Справа № 426/3531/20
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Попової О.М.

за участю секретаря судового засідання Філіпенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Осьмак Я.В., звернувся до суду з позовом до відповідача та просить встановити факт належності документів, а саме: державних актів на право власності на земельні ділянки та визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельні ділянки. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя, вона склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області заповіла йому. До цього, під час Великої Вітчизняної війни, ОСОБА_3 , маючи власного сина ОСОБА_4 почала проживати у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , який також мав власного сина ОСОБА_6 . Таким чином, шлюб між ними укладено не було, хоча вони проживали разом до кінця свого життя та виховували двох синів. Спільних дітей в них не було. В подальшому, 07.09.1948 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_7 . У ОСОБА_6 також народився син ОСОБА_8 , у якого народився син ОСОБА_1 , тобто позивач. Таким чином, померла ОСОБА_2 вважала позивача ОСОБА_1 своїм внуком, хоча родинний зв`язок між ними відсутній. В подальшому, після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняв її син ОСОБА_4 . На його ім`я було видано 2 державні акти на право власності на земельну ділянку. Однак, в обох державних актах було помилково вказано прізвище: замість « ОСОБА_9 » - « ОСОБА_10 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер у м. Києві, де вони проживали разом із його дружиною ОСОБА_2 . ОСОБА_2 , яка проживала разом із чоловіком ОСОБА_4 , фактично прийняла спадщину після його смерті, та у неї знаходились всі документи, у тому числі оригінали державних актів на земельні ділянки. Таким чином, ОСОБА_2 фактично вступила у право володіння, оскільки оригінали документів на право власності на земельні ділянки знаходилися у неї, та померлий проживав разом із нею, тому вона набула право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка, але не встигла зареєструвати його. Про смерть ОСОБА_2 позивачу стало відомо, коли він випадково знайшов заповіт, тому він вчасно не оформив спадкові права. Отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилось можливим, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини. Інших спадкоємців окрім нього немає. Таким чином, позивачем, окрім того, що несвоєчасно була подана заява про прийняття спадщини, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , останній не має можливості реалізувати своє спадкове право без звернення до суду через відсутність документів - оригіналів державних актів на право власності на земельні ділянки. Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 27 травня 2020 року у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) витребувано копію актового запису про народження ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та копію актового запису про шлюб ОСОБА_4 , який укладений 17.09.1948 року ( а.с. 42). У судовому засіданні позивач участі не брав, його представник надала письмову заяву про розгляд справи без її та позивача участі, підтримала позов, просить позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області у судове засідання не з`явився, від відповідача надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с. 34). Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяви представника позивача та представника відповідача, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с. 10). За життя, а саме 02.10.2003 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області заповіла ОСОБА_1 (а.с. 9). Під час Великої Вітчизняної війни, ОСОБА_3 , маючи власного сина ОСОБА_4 почала проживати у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 , який також мав власного сина ОСОБА_6 . Таким чином, шлюб між ними укладено не було, хоча вони проживали разом до кінця свого життя та виховували двох синів. Спільних дітей в них не було. В подальшому, 07.09.1948 року ОСОБА_4 уклав шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджено витребуваними судом доказами, а саме копією актового запису № 47 про шлюб ОСОБА_11 та ОСОБА_12 складеного 07.09.1948 року Мілуватською сільською радою Сватівського району Луганської області. У ОСОБА_6 також народився син ОСОБА_8 , у якого народився син ОСОБА_1 (позивач). Таким чином, померла ОСОБА_2 вважала позивача ОСОБА_1 своїм внуком, хоча родинний зв`язок між ними відсутній. Земельна ділянка, яка розташована у с. Мілуватка Сватівського району Луганської області площею 5,90 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі, спочатку була виділена на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 як члену КСП «Прогрес» с. Мілуватка, що підтверджується копією сертифіката ЛГ № 0163891 від 03.05.2000 р. (а.с. 11). В подальшому, після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняв її син ОСОБА_4 . На ім`я було видано 2 державні акти на право власності на земельну ділянку: серія ЛГ № 018899 від 29.05.2003 р. на земельну ділянку розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області площею 2,2700 га (а.с. 19), та ЛГ № 048698 від 29.05.2003 р. земельну ділянку розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області площею 3,0700 га (а.с. 18). Листом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 20.01.2020 № 29-12-0.223-409/2-20 повідомлено, що відповідно до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі, державні акти на право власності серії НОМЕР_2 № 048698 та серії НОМЕР_2 № 048699 зареєстровані від 29.05.2003 року реєстраційними № 596 та № 597, але гр. ОСОБА_4 не були отримані (а.с. 24). Однак, в обох державних актах було помилково вказано прізвище: замість « ОСОБА_9 » визначено « ОСОБА_10 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер у м. Києві, де вони проживали разом із його дружиною ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Листом № 24021.13-115 від 02.06.2020 р., відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Сватівському району та місту Голубівка Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив, що за даними державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено інформацію щодо актового запису №15008 про смерть ОСОБА_4 , складеного 26.10.2001 року відділом державної реєстрації смерті м. Києва. Його дружина, ОСОБА_2 , яка проживала разом із чоловіком ОСОБА_4 , фактично прийняла спадщину після його смерті, та у неї знаходились всі документи, у тому числі оригінали державних актів на земельні ділянки. Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. Відповідно до ст. 548 ЦК УССР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УССР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Таким чином, ОСОБА_2 фактично вступила у право володіння, оскільки оригінали документів на право власності на земельні ділянки знаходилися у неї, та померлий проживав разом з нею, тому вона набула право власності в порядку спадкування після смерті чоловіка, але не встигла зареєструвати його. Відповідно до статті 1269 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори (нотаріуса) заяву про прийняття такої спадщини впродовж шести місяців з моменту смерті спадкодавця. Позивачу не було відомо про смерть ОСОБА_2 , та після того як він знайшов заповіт на його ім`я - звернувся із ним до нотаріуса. На підставі заповіту, ним було отримано у ВДРАЦС дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_2 (а.с. 10), таким чином він фактично дізнався про смерть ОСОБА_2 06.11.2019 р. В листопаді 2019 р. ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до Першої Сватівської державної нотаріальної контори. Отримати свідоцтво про право на спадщину не виявилось можливим, оскільки відсутні документи, що підтверджують місце відкриття спадщини. На цій підставі державним нотаріусом Першої Сватівської державної нотаріальної контори Власовим О.В. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1467/02-31 від 13.11.2019 р. (а.с. 20). За письмовим повідомлення завідувача Другої Сватівської державної нотаріальної контори Кривошеї А.В. від 23.01.2020 року за № 30/01-16, спадкові справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 не відкривалися, отже інші спадкоємці відсутні (а.с. 22). Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Таким чином, позивачем, окрім того що несвоєчасно була подана заява про прийняття спадщини на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , останній не має можливості реалізувати своє спадкове право також через відсутність правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Згідно п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування при наявності умов для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У випадку відмови нотаріуса у оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини. Щодо встановлення факту належності державних актів на право власності на земельні ділянки ОСОБА_4 , то суд вважає допущені помилки в написанні прізвища вочевидь технічними, оскільки наданими письмовими доказами підтверджено належність документів саме ОСОБА_4 . Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту належності вказаних документів позивачу має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості оформити спадкові права, а відтак суд вважає таку вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач не може скористатися в повному обсязі своїм правом на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини та позбавлений іншої можливості захистити свої спадкові права, крім визнання його права власності на земельні ділянки в судовому порядку. У даному випадку позивач має право на спадщину після спадкодавця. Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та наявні законні підстави для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1218,1268, 1269, 1296 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити. Встановити факт належності документів, а саме: державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 018899 від 29.05.2003 р. на земельну ділянку розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області площею 2,2700 га, та серії НОМЕР_2 № 048698 від 29.05.2003 р., земельну ділянку розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області площею 3,0700 га ОСОБА_4 . Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , на земельні ділянки:

- площею 3,0700 га розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 048698 від 29.05.2003 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 596;

- площею 2,2700 га розташовану на території Мілуватської сільської ради Сватівського району Луганської області., державний акт на право власності на землю серія ЛГ № 018899 від 29.05.2003 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 597. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М. Попова