Справа № 2-3943/09
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Гребенюка В.В., за участю секретаря судового засідання Товченко К.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 2-3943/09 за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2010 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 147 915,52 гривень та судовий збір.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2013 року стягувача ПАТ «Укрсиббанк» замінено на ПАТ «Дельта банк», у зв`язку з відступленням права вимоги.

11.05.2019 року між ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (надалі за текстом - заявник) та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого заявник набув права стягувача у справі № 2-3943/09.

У зв`язку із набуттям відповідних прав заявник просить замінити стягувача за виконавчим листом, а також видати дублікат виконавчого листа та поновити пропущений строк його пред`явлення до виконання.

В судове засідання учасники даного судового розгляду не з`явилися, повідомлялися належним чином. Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе розглядати заяву за відсутності осіб, що не з`явилися, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 433, ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд, дослідивши матеріали вказаної заяви та матеріали цивільної справи, вважає за необхідне задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25.02.2010 року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість в розмірі 147 915,52 гривень та судові витрати в розмірі 1 731,15 гривень. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01.03.2013 року замінено стягувача ПАТ «Укрсиббанк» на ПАТ «Дельта банк», у зв`язку з відступленням права вимоги.

11.05.2019 року між заявником та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідно до якого заявник набув право вимоги до ОСОБА_1 у справі № 2-3943/09, що підтверджується випискою з Додатку № 1 до договору про відступлення прав вимоги № 1370/К від 11.05.2019 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він змінюється правонаступником.

Виходячи із цих вимог, зокрема, п. 1-2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, передбачено, що у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Вирішуючи справу, суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену в Постанові від 20.11.2013 р. у справі № 6-122цс13, згідно з якою, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 8 Закону № 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Розділом ІІ пунктом 12-13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (редакція від 27.03.2018 р.) передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувачу чи до суду. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із цим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться згідно з вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої особи суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

А відтак, заявником підтверджені, крім матеріального правонаступництва, підстави для процесуального правонаступництва щодо заборгованості ОСОБА_1 , а тому, судом встановлені правові підстави для заміни стягувача, як сторони у виконавчому провадженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» в частині заміни сторони у виконавчому провадженні у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, підлягає задоволенню, а відтак, стягувач у виконавчому провадженні публічне акціонерне товариство «Дельта банк» підлягає заміні на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», що стосується вимог до боржника ОСОБА_1 .

Щодо видачі дубліката виконавчого документа та поновлення строку його пред`явлення до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Згідно зі ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установлених ст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Заявником не було надано суду належних та допустимих доказів в обгрунтування поважності причин пропущення ним або попередніми стягувачами строку пред`явлення виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення від 25.02.2010 року.

В рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виконавчий документ є документом строковим, тобто має виконавчу силу тільки протягом строку, встановленого законом. Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (виконавча давність) - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, і свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що за змістом ст. 433 ЦПК України причини пропущеного строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не можуть бути визнані поважними, оскільки стягувач не довів, що вказані ним обставини були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення сторони та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення стороною у справі процесуальних дій, а відтак, заява стягувача про поновлення пропущеного строку виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню.

Оскільки судом не встановлено підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а також враховуючи, що заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження втрати виконавчого документа, заява в частині видачі його дубліката також задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 19, 260, 263-265, 268, 273, 352, 354-356, 433, 442, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 512, 514 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», про заміну сторони виконавчого провадження, поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості - задовольнити частково;

Замінити стягувача - публічне акціонерне товариство «Дельта банк» іншою юридичною особою, а саме, товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» (, місцезнаходження: 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, б. 40) у виконавчому провадженні по виконанню рішення у справі 2-3943/09;

В іншій частині в задоволенні вимог заяви відмовити;

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (враховуючи положення п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України). У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Гребенюк