Справа № 588/321/20
№ провадження 2/588/187/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М. В., за участю секретарів судових засідань Горлянд С.В., Безкоровайної А.С., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 у березні 2020 року звернувся в інтересах ОСОБА_5 до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 . Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0720, площею 0,0489 га, надану для ведення обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_6 06 квітня 2005 року склала заповіт, яким позивачу заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові внески в ощадкасі № 3237/01 села Боромля.

ОСОБА_5 23.12.2019 звернувся до Тростянецької державної нотаріальної контори з питання оформлення спадщини на зазначені вище земельні ділянки після смерті ОСОБА_6 . Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки не були заповідані спадкоємцю, а відповідні державні акти на право власності були видані вже після смерті заповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на указані обставини, з огляду на відмову нотаріуса видати позивачу свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0720, площею 0,0489 га, надану для ведення обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_4 письмовий відзив на позов не подала, надіслала до суду заяву, в якій вказала, що на спірні земельні ділянки не претендує, позовні вимоги визнає, просила справу розглянути без її участі.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 05.03.2020 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 07.04.2020 року закрито підготовче провадження у вказаній справі, витребувано докази, справу призначено до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 07.05.2020 замінено неналежного первісного відповідача Боромлянську сільську раду Тростянецького району належним відповідачем ОСОБА_4 .

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що ОСОБА_6 06 квітня 2005 року склала заповіт, яким заповіла належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та грошові внески в ощадкасі № 3237/ 01 села Боромля ОСОБА_5 , який посвідчено секретарем Боромлянської сільської ради Тростянецького району Сумської області (а.с.11).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с.7).

Згідно із Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59980767 від 09.04.2020 року, після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 заведена спадкова справа за №259/2009 та 08.05.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Боромлянської сільської ради та 30.07.2010 року на ім`я ОСОБА_5 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Боромля Тростянецького району Сумської області (а.с. 35, 36).

Отже, позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 за заповітом, а відповідач ОСОБА_4 , яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу 05.08.2017 року змінила прізвище на « ОСОБА_6 », є спадкоємцем за законом.

Сторони у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Крім указаного нерухомого майна, на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після її смерті, були видані Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ№360574, серія ЯЗ 3360575, які посвідчують право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0720, площею 0,0489 га, надану для ведення обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 9).

Постановою державного нотаріуса Тростянецької районної державної нотаріальної контори від 23.12.2019 року ОСОБА_5 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки після смерті ОСОБА_6 , оскільки заявлені земельні ділянки не заповідані, а державні акти на право власності на земельні ділянки видані після смерті заповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено частиною першою статті 16 ЦК України.

За нормою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується.

Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 116 Земельного кодексу України у редакції на час виникнення спірних правовідносин громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності відповідних юридичних фактів у їх сукупності, зокрема: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку.

Як установлено судом рішення Боромлянської сільської ради про передачу ОСОБА_6 у приватну власність спірних земельних ділянок було прийнято 04 січня 2002 року, тобто за її життя. Також до смерті спадкодавця була виготовлена технічна документація на земельні ділянки; визначені межі земельних ділянок в натурі, погодження із суміжними землевласниками.

Відтак, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 за життя у встановленому законом порідку набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0720, площею 0,0489 га, надану для ведення обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надану для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг).

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України зазначено про спадкування права на земельну ділянку: право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив судам, що положення статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

Отже, стаття 1225 ЦК України визначає особливості спадкування прав на земельну ділянку. Основним її змістом є те, що спадкування земельних ділянок здійснюється на загальних підставах. Це означає, з однієї сторони, поширення на цей вид майна загальних засад і правил, що регулюють умови і порядок спадкування, а з іншої - відсутність спеціальних дозволів органів державної влади та місцевого самоврядування на одержання земельних ділянок у спадщину.

Частини друга та третя статті 1225 ЦК України визначають юридичну долю земельної ділянки, на якій розташований успадкований житловий будинок, інші будівлі та споруди. Цивільний кодекс України виходить з принципу "земля слідує долі розташованій на ній будівлі". В силу цього принципу до спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить одночасно право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані, а також право власності або право користування тією частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інше не передбачено заповітом.

Отже, суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень частини другої та третьої статті 1225 ЦК України, а тому в силу принципу "земля слідує долі розташованій на ній будівлі" до позивача як до спадкоємця житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 також перейшло право власності на спірну земельну ділянку площею 0,0489 га, надану для ведення обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, на якій розташований успадкований будинок, інші будівлі та споруди.

При цьому оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надана для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не охоплена заповітом ОСОБА_6 і в силу її цільового призначення, не є необхідною для обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, її спадкування здійснюється на загальних підставах.

Відтак, державний нотаріус Тростянецької районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. постановою від 23.12.2019 року обґрунтовано відмови позивачу як спадкоємцю за заповітом у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0721, площею 0,4184 га, надану для ведення особистого селянського господарства.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню. Визнання відповідачем позову у повному обсязі не приймається судом, оскільки суперечить нормам ЦК України, які наведено у мотивувальній частині цього рішення.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0489 га з кадастровим номером :01:001:0720 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 09.06.2020 року.

Суддя М.В. Щербаченко