Рішення

Іменем України

Справа № 712/11488/19 Провадження 2/712/259/20

02 червня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (вул. Січових Стрільців, 40, м. Київ) звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу, в обґрунтування своїх вимог вказував, що 19.06.2016 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування подорожуючих осіб за кордон № МВ. 2468133 строком дії з 22.08.20016 р. по 21.08.2017 р., який включає добровільне страхування медичних витрат та добровільне страхування фінансового ризику, пов`язаного із непередбачуваними витратами під час поїздки за кордон та від нещасного випадку.

10.03.2017 р. ОСОБА_2 знаходився в районі Галереї «Метрополія» у м. Гданськ, пересувався сам, без присутності інших осіб, потім самовільно стрибнув з моста.

06.07.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» з заявою про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати за договором страхування подорожуючих закордон. Відповідачем дана заява була розглянута та було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 39 490, 00 грн.

Страховим випадком за договором страхування № МВ. 2468133 в частині добровільного страхування медичних витрат вважаються медичні витрати також пов`язанні з репатріацією (медична евакуація) із-за кордону до місця проживання.

ОСОБА_2 був транспортований на територію України під час проведення слідчих дій, тобто до винесення постанови про припинення слідства від 23.12.2017 року, відповідно до акту виконання робіт № А від 14.04.2017 року позивач сплатив витрати в розмірі 39 490 грн.

05.03.2018 року Окружний суд у Гданську, IVКарний відділ залишив в силі постанову відділу дізнання та розслідування Міської комендатури в Гданську від 23.12.2017 року та прийняв постанову про припинення слідства по справі у зв`язку з тим, що в обставинах справи відсутні ознаки складу злочину передбачені ст.. 151 Карного кодексу, а саме доведення ОСОБА_2 третіми особами до самогубства.

Відповідно до умов Договору м. 3.5.4 розділу 3.5 страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані із самогубством або спробою самогубства, за винятком тих випадків, коли застраховану особу було доведено до такого стану протиправними діями третіх осіб.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 490, 00 грн.

07.04.2020 року представник відповідача ОСОБА_3 скерувала до суду пояснення в яких надала обґрунтування не визнання позову тим, що у відповідності до ст. 1215 ч. 1 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Відповідно до правового висновку Верховного Суду у спорі про стягнення безпідставно набутих коштів ( справа 6-122 цс 14 ) зазначається, що ст. 1212 ПК України, як підстава для задоволення позову, може застосовуватись лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунутим з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер стосунків між сторонами виключає можливість застосування судом до них повноважень ч. 1 ст. 1212 ЦК України у тому числі щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. Правові висновки з підстав застосування окремих норм права є обов`язковим при розгляді справ в судах. З огляду на те, що між сторонами був присутній договірний характер стосунків, страхове відшкодування виплачене добровільно за відсутності рахункової помилки, відсутній акт недобросовісного набуття отриманих коштів, то відповідно до ст. 1215 ЦК України зазначена виплата поверненню не підлягає. Просить суд відмовити в задоволенні позову.

На підставі ст.279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання позовні вимоги підтримав, просив задоволити, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Представник відповідача адвокат Руденко Ю.В. скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі відповідача.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

У зв`язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України, який вступив в дію 15.12.2017 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

19.08.2019 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування подорожуючих осіб за кордон № МВ. 2468133 строком дії з 22.08.20016 р. по 21.08.2017 р., який включає добровільне страхування медичних витрат та добровільне страхування фінансового ризику, пов`язаного із непередбачуваними витратами під час поїздки за кордон та від нещасного випадку.

06.07.2017 року відповідно до заяви ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про настання страхового випадку та здійснення страхової виплати за договором страхування подорожуючих закордон. Виплачено відповідачу суму строхового відшкодування в розмірі 39490 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № А від 14.04.2017 року, рахунком № 1157 від 14.04.2017 року, платіжним дорученням № 153 від 16.05.2017 року.

05.03.2018 року Окружний суд у Гданську, IV Карний відділ залишив в силі постанову відділу дізнання та розслідування Міської комендатури в Гданську від 23.12.2017 року та прийняв постанову про припинення слідства по справі у зв`язку з тим, що в обставинах справи відсутні ознаки складу злочину передбачені ст.. 151 Карного кодексу, а саме доведення ОСОБА_2 третіми особами до самогубства.

Відповідно до умов Договору розділу 3.5 п. 3.5.4.35 страховик не визнає страховим випадком події, які сталися із застрахованою особою та прямо чи опосередковано пов`язані із самогубством або спробою самогубства, за винятком тих випадків, коли застраховану особу було доведено до такого стану протиправними діями третіх осіб.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Статтями 979,980 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги. яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа. що одержала страхове відшкодування. має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Статтею 1215 ЦК України визначено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є заробітною платою і платежами, що прирівнюються до неї, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у: постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17.

Суд виходить з того, що спірні кошти позивачем виплачені відповідачу на виконання умов договір добровільного страхування подорожуючих осіб за кордон № МВ. 2468133 за відсутності будь-яких недобросовісних дій з боку відповідача, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача отриманих на виконання цивільно-правового договору сум страхового відшкодування.

Враховуючи викладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

В силу вимог ст.141 ЦПК України не підлягають судові витрати по оплаті судового збору стягненню з відповідача, оскільки в позові відмовлено.

Керуючись п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 78, 81, 89, 141, 244, 264-268, 274, 351, 352 ЦПК України, ст.ст. 16, 203, 215, 509, 526, 527, 530, 546, 553, 554, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 39 490 грн. за договором добровільного страхування подорожуючих осіб за кордон № МВ.2468133 від 19 серпня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем- в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину ( пункт 3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020 року).

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 05 червня 2020 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (вул. Січових Стрільців, 40, м. Київ, )

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1