Провадження №2/359/1278/2020
УХВАЛА

10 січня 2020 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Борець Є.О., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позо-вом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перемозька сільська рада Ніжинського району, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини,

встановив:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та просить надати їй дозвіл на реєстрацію уповноваженим органом місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , без згоди батька ОСОБА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 подала клопотання про звільнити її від сплати судового збору.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

З відомостей отриманих з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що позивач в період з квітня по грудень 2018 року отримує заробітну плату в розмірі 3723 гривень. Розмір щомісячного заробітку позивача майже в п`ять разів перевищує розмір мінімального судового збору. Ця обставина свідчить про те, що майновий стан не перешкоджає ОСОБА_1 виконати цей процесуальний обов`язок.

З огляду на це суддя вважає, що підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору відсутні.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За правилом ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позову без руху.

Встановлено, що ОСОБА_1 пред`явила вимогу про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини. Вона є вимогою немайнового характеру. Тому за її пред`явлення справляється судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок. Однак, позивач не приєднав до позовної заяви квитанцію про сплату ним судового збору.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справі «Генрік Креуз проти Польщі», реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави учасниці цієї Конвенції вправі встанов-лювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони та обмеження. Зокрема, в п.60 цього ж рішення Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що вимога сплати зборів цивільним судам не може вважатись обмеженням права на доступ до суду та не суперечить п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що позов належить залишити без руху та надати ОСОБА_1 строк для усунення вказаного недоліку.

Керуючись ч.2 ст.187, п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ст.260 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Перемозька сільська рада Ніжинського району, про надання дозволу на реєстрацію місця проживання малолітньої дитинизалишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк протягом 10 днів з дня отримання нею копії ухвали судді для усунення недоліку, а саме приєднання документа, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець