ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/852/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/550/20 Категорія: на ухвалу Русаков Г.С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Нерушак Л.В. ( суддя - доповідач )

Суддів Карпенко О. В., Василенко Л. І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Бовшик Микола Юрійович

відповідач ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами»;

треті особи -приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна;

особа, яка подає апеляційну скаргу представник позивача адвокат Бовшик Микола Юрійович

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика Миколи Юрійовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на розгляд до іншого суду за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в :

19.03.2020 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

19.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за № 9068 щодо звернення стягнення на заробітну плату та заборони вчиняти будь-які інші виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № 60145683 від 26.09.2019 року.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 вказує, що він звернувся в суд із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заявник у заяві про забезпечення позову вказує, що на початку жовтня 2019 року він довідався про існування виконавчого напису № 9068, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 10 вересня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп.

У заяві про забезпечення позову заявник ОСОБА_1 зазначає, що він не погоджується із даним виконавчим написом, тому з метою захисту своїх прав при зверненні до суду із даними позовними вимогами, ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, яку просить задовольнити. Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10.09. 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за № 9068 щодо звернення стягнення на заробітну плату. Заборонити вчиняти будь які інші виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № 60145683 від 26.09. 2019 року.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову передано на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю.

Постановляючи ухвалу про передачу заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки пунктом 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, то суд дійшов висновку про направлення позовної заяви до іншого суду, тому розгляд заяви про забезпечення позову слід передати до суду, який розглядатиме позовну заяву позивача, посилаючись на вимоги п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України , суд першої інстанції прийняв рішення про направлення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про передачу заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі на розгляд до іншого суду, представник ОСОБА_1 адвокат Бовшик Микола Юрійович оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу через суд першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М. Ю. посилається, що судом першої інстанції не вірно визначено підсудність даної заяви про забезпечення позову, оскільки суд не вірно витлумачив зміст місця виконання виконавчого напису, вказавши, що у позивача є вибір між судами, на територіальній юрисдикції яких знаходяться відповідач чи державний виконавець. Скаржник не погоджується із судом першої інстанції, так як вважає, що таке визначення підсудності розгляду заяви про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 12 ст. 28 ЦПК України, а тому матеріали даної заяви належить залишити за підсудністю у Канівському міськрайонному суді Черкаської області.

На думку скаржника, судом першої інстанції не вірно трактовано норми Закону України « Про виконавче провадження», де визначено, що виконавчі дії проводяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або на місцезнаходженням його майна.

До поданої позовної заяви та заяви про забезпечення позову додана постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 01.10. 2019 року, ВП № 560245683. Із вказаної постанови вбачається, що вона адресована підприємству, де працює ОСОБА_1 ПАТ « Миронівська птахофабрика», що знаходиться за адресою: Черкаська область, Канівський район, с. Степанці вул. Слобода, 25. Проте, вважає скаржник, що судом не досліджено належним чином даний доказ, тому, на думку скаржника, позивач вправі звернутися із заявою про забезпечення позову до того суду, до якого подано позов, оскільки судом безпідставно передано матеріали позовної заяви на розгляд до іншого суду.

З урахуванням вищевказаного, представник ОСОБА_1 адвокат Бовшик М. Ю. просить ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу заяви про забезпечення позову на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю скасувати та направити дану заяву на новий розгляд до суду першої інстанції, Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу учасниками справи не наданий.

У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 ст. 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, та зважаючи на конкретні обставини у справі, оскарження процесуальної ухвали суду, які не вимагають проведення судового засідання з участю сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи згідно до вимог ЦПК України, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін, без повідомлення учасників справи та дату та час розгляду.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 ст. 379 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції про направлення заяви про забезпечення позову за підсудністю до іншого суду не відповідає вимогам закону, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні ухвали.

Передаючи заяв про забезпечення позову за підсудністю до іншого суду, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.03.2020 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, передано на розгляд за підсудністю до Вінницького міського суду Вінницької області, то і заява про забезпечення позову, подана в цій справі, підлягає передачі на розгляд Вінницькому міському суду Вінницької області , як суду першої інстанції, якому підсудна справа для розгляду по суті позовних вимог.

В ухвалі суд першої інстанції посилається на норми п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, якою передбачено порядок подання заяви про забезпечення позову.

Отже, суд, пославшись на наявність ухвали про передачу позовної заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову у даній справі також підлягає передачі на розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області за підсудністю.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає висновки суду першої інстанції помилковими, такими , що не відповідають обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства згідно ч.2 ст.15 ЦК України.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч. 3 ст. 129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Положення про підсудність справ врегульовано у главі 2 розділу I ЦПК України.

Згідно з нормами процесуального закону завданням інституту підсудності є розподіл цивільних справ між судами загальної юрисдикції для більш швидкого і правильного розгляду і вирішення справи, найбільш ефективного захисту прав, свобод та інтересів суб`єктів права.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ч.2 ст. 27 ЦПК України, яка носить загальний характер, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Водночас, згідно з правилами, які врегульовані ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Саме позивач має право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа.

Таким чином, позови про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача, так і за місцем виконання виконавчого напису.

Місце виконання рішення визначене ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вказано, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 152 ЦПК України встановлено порядок подання заяви про забезпечення позову, а саме : п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, передбачено, що заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Як вбачається із матеріалів справи 19 березня 2020 року адвокат Бовшик М.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ( а. с. 2 - 7).

19 березня 2020 року ОСОБА_1 також звернувся в суд із заявою про забезпечення позову у даній цивільній справі, в якій просив суд шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 10.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за № 9068 щодо звернення стягнення на заробітну плату та заборони вчиняти будь-які інші виконавчі дії в рамках виконавчого провадження № 60145683 від 26.09.2019 ( а. с. 35 -37).

Із матеріалів справи вбачається, що 10 вересня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. було вчинено виконавчий напис № 9068 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп. ( а. с. 12).

Із даних копії заяви про відкриття виконавчого провадження за підписом стягувача - директора ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами» С. К. Велікданова, яка міститься на а. с. 15, вбачається, що, звертаючись із заявою, стягувач зазначив місце фактичного проживання боржника АДРЕСА_1 .

26.09.2019 року постановою старшого державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицькою Ярославою Анатоліївною відкрито виконавче провадження по виконавчому напису № 9068, виданому 10.09. 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О. М. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 18 246 грн. 18 коп. ( а. с. 10).

01.01.2019 року старшим державним виконавцем Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Невмержицькою Я. А. винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 .

Пунктом 3 даної постанови зобов`язано підприємство здійснювати відрахування із заробітної плати боржника ОСОБА_1 . У даній постанові вказано, що боржник отримує дохід у ПАТ «Миронівська птахофабрика» за адресою 19 301, Черкаська область , Канівський район , с. Степанці вулиця Слобода, будинок 25 ( а. с. 10).

У поданій до суду першої інстанції позовній заяві зазначено адресу позивача ОСОБА_1 АДРЕСА_2 .

Отже, у даному випадку місцем виконання виконавчого листа є місце роботи боржника ОСОБА_1 , оскільки стягнення звернуто саме на доходи боржника, які він отримує за місцем роботи ПАТ «Миронівська птахофабрика» за адресою 19 301, Черкаська область , Канівський район , с. Степанці вулиця Слобода, будинок 25.

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, оскільки заява про забезпечення позову, в якому предметом позову є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню була подана до суду разом з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який пред`явлений за правилами альтернативної підсудності, а саме : за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса чи місцем роботи боржника, як зазначено у постанові державного виконавця від 01.10. 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, відповідно до якої звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 за місцем його роботи, то суд першої інстанції не мав підстав для направлення заяви про забезпечення позову до іншого суду за таких обставин.

Таким чином, судом першої інстанції всупереч положенням цивільного процесуального законодавства не вірно визначився із підсудністю як позовної заяви, так і заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, безпідставно направивши матеріали заяви про забезпечення позову на розгляд іншого суду, що не узгоджується із вимогами ст. 152 ЦПК України.

30 березня 2020 року скаржник звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу позовної заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню на розгляд до іншого суду.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 02 червня 2020 року апеляційну скаргу задоволено, а ухвалу суду першої інстанції від 23.02. 2020 року скасовано, матеріали справи за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За таких обставин, приймаючи до уваги положення статті 152 ЦПК України, заява про забезпечення позову також підлягає поверненню до суду першої інстанції, який безпідставно направив вказану заяву на розгляд Вінницькому міському суду Вінницької області, не звернувши уваги на вимоги закону, та допустив порушення вимог процесуального закону.

На підставі викладеного, та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод (п. 1 ст. 6), колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала від 23.03.2020 року про передачу заяви про забезпечення позову на розгляд іншого суду не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з направленням заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, тобто порушення норм процесуального права, на які суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Доводи апеляційної скарги адвоката Бовшика М. Ю. є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують висновки суду щодо передачі заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на розгляд Вінницького міського суду Вінницької області, а тому вимоги апеляційної скарги представника позивача про скасування ухвали суду у зв`язку із порушенням вимог процесуального права підлягають задоволенню апеляційним судом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика М. Ю. підлягає задоволенню, а ухвала Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу заяви про забезпечення позову на розгляд до іншого суду за підсудністю у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, Старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, скасуванню у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, а матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 152, 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бовшика Миколи Юрійовича - задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2020 року про передачу заяви про забезпечення позову на розгляд до іншого суду - скасувати.

Матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Фінансова компанія Управління Активами», треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович, старший державний виконавець Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Невмержицька Ярослава Анатоліївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернути до Канівського міськрайонного суду Черкаської області для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною, та оскарженню в касаційному порядку до суду касаційної інстанції не підлягає.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді О. В. Карпенко

Л. І. Василенко