Провадження № 2/127/5150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,

за участю: секретаря Кравчук Т.В.,

представника позивача Чуя В.П.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи позовну заяву тим, що в Управлінні соціального захисту населення Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перебуває на обліку відповідач, яка отримує житлову субсидію, яка з травня 2015 року була розрахована на чотири особи, а саме на позивача та дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . В жовтні 2015 року управлінням було проведено автоматичний перерахунок житлової субсидії на опалювальний період 2015-2016 роки, відповідно на чотири особи.

На протязі 2015-2018 років відповідач отримувала житлову субсидію на опалювальний та неопалювальний сезони. Під час оформлення житлової субсидії на опалювальний період 2019 року було з`ясовано, що син відповідача - ОСОБА_2 , був знятий з реєстрації за вказаною адресою 30.10.2015 року, про що ОСОБА_1 не повідомила структурний підрозділ з питань соціального захисту населення. В зв`язку з цим, подальші розрахунки житлової субсидії були проведені неправомірно внаслідок чого виникла переплата в розмірі 43564,72 грн. З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь надміру виплачені кошти житлової субсидії за період 01.11.2015 року по 30.04.2018 року в розмірі 43564,72 грн., а також суму сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

В судовому засіданні відповідач позов не визнала, надала відзив та пояснила, що житлова субсидія призначається автоматично та ніхто її на протязі трьох років не повідомив про невідповідність даних. Уповноважені особи мали всі можливості для з`ясування обставин, проте цього не зробили. Питання зареєстрованих та фактично проживаючих осіб за домогосподарством ніхто не ставив. Позивач зазначила, що про зміну місця реєстрації сина вона дізналася в лютому 2018 року, оскільки згоди власника житлового приміщення для зміни місця реєстрації не потрібно. Із сумою надмірно перерахованих коштів позивач не погодилась, так як матеріали справи не містять її повного, розгорнутого вигляду. Просила в задоволенні позову Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

24 червня 2015 року ОСОБА_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до управління соціального захисту населення (Лівобережне) із заявою про призначення житлової субсидії (а.с. 6), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Постанова № 848).

Згідно із «Положенням про порядок призначення житлових субсидій» (далі - Положення), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848, відповідачу відділом прийняття рішень управління на опалювальний сезон призначалася субсидія на оплату житлово-комунальних послуг.

Для оформлення субсидії ОСОБА_1 подала декларацію про доходи і витрати, де у розділі І пункту 3 - «особи, які зареєстровані у житловому приміщенні/будинку» зазначила: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 6 зворіт).

Позивачем прийнято рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 24 червня 2015 року та доданих до неї декларації, призначена субсидія на період травень 2015 року по квітень 2016 року включно, відповідно до Постанови № 848 (а.с. 7). Після закінчення строку отримання субсидії управління самостійно здійснило розрахунок субсидії на наступний період, а саме: з травня 2016 року по квітень 2018 року (а. с. 9-17).

Слід відзначити, що 15.03.2019 року відповідачем було подано позивачу заяву з проханням здійснити перерахунок субсидії з 01.10.2018 року без урахування її сина ОСОБА_2 , який був зареєстрований в м. Одеса (а.с. 18).

З паспорту громадянина України ОСОБА_2 вбачається, що останній був зареєстрований в м. Одеса з 30.10.2015 року по 08.02.2019 року (а.с. 20), тобто на час подання відповідачем декларації, її син був зареєстрований в м. Вінниці. Таким чином, відповідач внесла достовірні дані щодо осіб, які зареєстровані в її житловому приміщенні, в декларацію.

З матеріалів справи вбачається, що син відповідача ОСОБА_2 повторно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 08.02.2019 року (а.с. 19).

Позивачем зроблено розрахунок переплати виплаченої житлової субсидії, яку отримала ОСОБА_1 , але не мала права отримувати у зв`язку із неповідомленням про зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні з 01 листопада 2015 року по 30 квітня 2018 року (а. с. 21). Розрахунок переплати не містить розгорнутої інформації про порядок нарахування субсидії за вказаний період, зокрема відсутній помісячний розмір призначеної субсидії відповідачу. В зв`язку з цим, суд позбавлений можливості співставити розмір отриманої субсидії із розрахунком переплати. Сума надміру виплачених коштів, відповідачем не визнається. Таким чином, позивачем не доведено документально отримання відповідачем субсидії на суму 43564,72 грн.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача .

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 зазначеного Положення (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач.

За змістом частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18.

З матеріалів справи вбачається, що позивач (платник грошових коштів) не довів недобросовісності у діях відповідача (набувача субсидії), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлової субсидії.

Крім того, слід відзначити, що п.п. 78, 79 Положення визначено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді. Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктами 50-59 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення, непризначення, відмову в призначенні житлової субсидії або подання документів на розгляд комісії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктами 61-63 цього Положення.

З огляду на викладене вище, саме на позивача покладається обов`язок збирання інформації для прийняття рішення про призначення житлової субсидії на наступний період. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вони даним правом не скористалися, а автоматично призначили відповідачу житлову субсидію на наступний період.

Враховуючи відсутність умислу у відповідача на навмисне не подання інформації про зміни складу зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, фактичні обставини справи, які свідчать, що у квартирі АДРЕСА_2 , на момент вирішення питання про отримання субсидії відповідач проживала разом із трьома дітьми, а також виходячи із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд вважає, що підстави для примусового повернення отриманих ОСОБА_1 коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 43564,72 грн. відсутні.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 10 12, 13, 76-81, 89, 141, 211, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 05.06.2020 року.

Суддя: