Справа № 265/1433/20
Провадження № 2/265/859/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання такою що, втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2020 року позивачка звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання такою що, втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування Ѕ частини квартири від 14 січня 2003 року та договору дарування ј частини квартири від 14 липня 2003 року. Відповідачка по справі є її внучкою, яка в лютому 2015 року за власним бажанням виїхала за межі України, особистого майна в квартирі немає. Реєстрація відповідачки в квартирі створює для неї як для власника, перешкоди, адже вона змушена нести витрати з оплати комунальних послуг з урахуванням зареєстрованої в квартирі відповідачки та розпорядитись нею. Тому просить усунути перешкоду у праві власності визнавши ОСОБА_2 втратившою право користування житловим приміщенням.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі договору дарування квартири укладеного 14 січня 2003 року та посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., реєстр № 95.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Маріупольським бюро технічної інвентаризації 08 вересня 2003 року, вбачається, що ј частина квартири АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору дарування від 04 липня 2003 року, запис № 3737.

Згідно інформації Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту Адміністративних послуг Маріупольської міської ради № 081-13.07-02055 від 27.12.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої КСН «Новий східний» від 09 січня 2020 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Відповідно до ст.ст.317, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно з вимогами ст.150 ЖК України, ст.383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач добровільно, без поважних на те причин не проживає за адресою спірної квартири понад рік, чим створює позивачу перешкоди в користування нею.

Приймаючи до уваги те, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , а відповідачка, будучи зареєстрованою у вказаній квартирі, але фактично не проживаючи в ній, перешкоджає позивачці у користуванні та розпорядженні нею своєю власністю, суд вважає можливим задовольнити позов ОСОБА_1 та визнати відповідачку такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання такою що, втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у здійсненні нею права власності на належну їй квартиру АДРЕСА_1 , визнавши ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування вказаною квартирою.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Копилова