справа №619/989/20
провадження №2/619/655/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Дергачівський районний суд
Харківської області
у складі: головуючого судді - Якименко Л.О.
за участю: секретаря судового засідання - Ломанової І.А.
розглянув в судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона пенсіонерка, непрацездатна, зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак останні роки проживає в АДРЕСА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 83 років в м. Харкові померла мати позивача ОСОБА_2 , уродженка м. Харкова, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі актового запису №11305.
Факт того, що позивач є рідною донькою ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, складеним російською мовою і виданим 28.10.1959 року Ленінським районним бюро РАЦС м. Харкова відповідно до актового запису за №1624, у якому матір`ю позивача зазначена саме ОСОБА_2 .
Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданого Палацом одруження «Дзержинський» м. Харкова, актовий запис № 230 - 25.11.1979 позивач вийшла заміж за ОСОБА_3 і змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка.
Після смерті матері залишилася спадщина, а саме земельна ділянка № НОМЕР_4 , площею 0, 1155 га, кадастровий № :13:000:0128, призначена для ведення садівництва, розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області (на даний час на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області) у садовому товаристві «Держпром», а також недоотримана пенсія.
Вищевказана ділянка належить померлій на підставі Державного акту серії ХР № 2081162 від 20.08.2004, виданого згідно розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 28.05.2004 за №186. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №845.
Заповіту мати позивача не залишала. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач по справі її дочка.
Позивач звернулася до нотаріуса 10.03.2020, і лише тоді на підставі звернення позивача Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Друга Харківська ДНК) відкрила спадкову справу за №101/202 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і 12.03.2020 державний нотаріус Другої ХМДНК Радкевич К.В. винесла постанову за №424/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Поважністю причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є те, що позивач хвора, самотня, непрацездатна людина. З вересня 1993 року перебувала у Збройних Силах України старшим солдатом служби за контрактом у в/ч НОМЕР_5 . Дванадцять років тому, а саме 01.07.2008 за постановою військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_6 позивач отримала свідоцтво про хворобу за №441, яким позивача через хворобу правої нижньої кінцівки, між хребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта було визнано обмежено придатною до військової служби. Внаслідок цього медичного обстеження і на підставі висновку ВЛК наказом командира в/ч НОМЕР_7 (по стройовій частині) за № 272 від 02.12.2008 позивача, телеграфіста звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Як вбачається з медичної карти амбулаторного хворого №3593, заведеної 28.08.2019 у КНП ХМР «Міська поліклініка №24», позивач була змушена звернутися до лікаря, оскільки захворіла і ледве пересувалася. У позивача було виявлено погіршення стану лівого тазостегнового суглобу і коксартроз. У подальшому до кінця листопада 2019 року позивач продовжувала лікування і обстеження у лікарів терапевта і фізіотерапевта, а з 24.01.2020 по 04.02.2020 внаслідок суттєвого погіршення стану здоров`я і неможливості взагалі піднятися з ліжка позивач опинилася на лікуванні в умовах стаціонару на дому з діагнозом: «остеохондроз попереково-крижового відділу хребта». У цей час позивач практично була безпорадною і потребувала сторонньої допомоги, постійно відчувала сильні болі і взагалі не в змозі була піднятися з ліжка.
Під час загострення давньої хронічної хвороби позивач отримувала лікування вдома, позивачу допомагали сусіди, саме вони купували для позивача ліки, продукти харчування, готували їжу.
Отже, як тільки стан здоров`я позивача поліпшився, вона звернулася до нотаріальної контори, а незабаром і до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в поданій до суду заяві позов підтримала повністю, просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.
Відповідач по справі представник Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, згідно наданої суду заяви селищний голова Гололобов О.О. просив справу розглядати без присутності представника Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, а також вирішити спір на розсуд суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Суд, дослідивши матеріали справи, як докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Харківським міським відділом РАЦС Головного територіального управління юстиції у Харківській області на підставі актового запису №11305.
Факт того, що позивач є рідною донькою ОСОБА_2 , підтверджується свідоцтвом НОМЕР_2 про народження позивача ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Харкові, виданим 28.10.1959 року Ленінським районним бюро РАЦС м. Харкова відповідно до актового запису за №1624, у якому матір`ю позивача зазначена ОСОБА_2 .
У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_3 , виданого Палацом одруження «Дзержинський» м. Харкова, актовий запис №230 - 25.11.1979 позивач вийшла заміж за ОСОБА_3 і змінила дівоче прізвище ОСОБА_4 на прізвище чоловіка - ОСОБА_5 .
Після смерті матері залишилася спадщина, а саме земельна ділянка № НОМЕР_4 , площею 0, 1155 га, кадастровий №:13:000:0128, призначена для ведення садівництва, розташована на території Черкасько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області (на даний час на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області) у садовому товаристві «Держпром», а також недоотримана пенсія.
Вищевказана ділянка належить померлій ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ХР № 2081162 від 20.08.2004, виданого згідно розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 28.05.2004 за №186. Акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 845.
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Заповіту мати позивача не залишала. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач по справі її дочка.
10.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса, і лише тоді на підставі звернення позивача Друга Харківська міська державна нотаріальна контора (колишня Друга Харківська ДНК) відкрила спадкову справу за №101/202 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 і 12.03.2020 державний нотаріус Другої ХМДНК Радкевич К.В. винесла постанову за №424/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.
Поважністю причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини є те, що позивач хвора, самотня, непрацездатна людина. З вересня 1993 року перебувала у Збройних Силах України старшим солдатом служби за контрактом у в/ч НОМЕР_5 . Дванадцять років тому, а саме 01.07.2008 за постановою військово-лікарської комісії в/ч НОМЕР_6 позивач отримала свідоцтво про хворобу за №441, яким позивача через хворобу правої нижньої кінцівки, між хребцевий остеохондроз шийного, грудного та поперекового відділів хребта було визнано обмежено придатною до військової служби. Внаслідок цього медичного обстеження і на підставі висновку ВЛК наказом командира в/ч НОМЕР_7 (по стройовій частині) за № 272 від 02.12.2008 позивача, телеграфіста звільнено з військової служби у відставку за станом здоров`я.
Як вбачається з медичної карти амбулаторного хворого №3593, заведеної 28.08.2019 у КНП ХМР «Міська поліклініка №24», позивач була змушена звернутися до лікаря, оскільки захворіла і ледве пересувалася. У позивача було виявлено погіршення стану лівого тазостегнового суглобу і коксартроз. У подальшому до кінця листопада 2019 року позивач продовжувала лікування і обстеження у лікарів терапевта і фізіотерапевта, а з 24.01.2020 по 04.02.2020 внаслідок суттєвого погіршення стану здоров`я і неможливості взагалі піднятися з ліжка позивач опинилася на лікуванні в умовах стаціонару на дому з діагнозом: «остеохондроз попереково-крижового відділу хребта». У цей час позивач практично була безпорадною і потребувала сторонньої допомоги, постійно відчувала сильні болі і взагалі не в змозі була піднятися з ліжка.
Суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Згідно ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. П.24 вищевказаної постанови: «Суди відкривають провадження в такій справі у відсутності інших спадкоємців, які б могли дати таку письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
На позови спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження майна або основної його частини, якщо такі позови виникають із приводу нерухомого майна».

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 66 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за місцем відкриття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.
Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
На підставі ст.ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 89, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у шість місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду в 30-денний строк з моменту оголошення рішення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення, у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя Л. О. Якименко