КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/6909/15-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5726/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Добровольської Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року, постановлену під головуванням судді Бабко В.В., по справі за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, заінтересовані особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просила визнати дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. неправомірними; визнати постанову державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. від 25 вересня 2019 року про відновлення виконавчого провадження ВП №58839168 незаконною та скасувати.

В обґрунтування скарги посилалася на те, що 09 квітня 2019 року головним державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вахрушевою Р.М. було відкрито виконавче провадження ВП №58839168 про примусове виконання виконавчого листа №754/6909/15-ц від 07 березня 2019 року, виданого Деснянським районним судом м. Києва про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з їхніми спільними неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визначено наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме дозволено спільний відпочинок ОСОБА_1 із синами протягом 1/2 частини літніх канікул кожного року без присутності матері ОСОБА_2 за наявності її згоди на виїзд дітей за межі країни проживання дітей, з поверненням дітей після відпочинку до місця проживання (перебування) матері ОСОБА_2 .

Зазначала, що 17 липня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. виконавче провадження ВП №58839168 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Однак, постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Подолянко І.А. №30 від 26 липня 2019 року дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. визнані такими, що вчинені із порушенням Закону України «Про виконавче провадження», а саме: постанову про закінчення виконавчого провадження винесено передчасно.

15 серпня 2019 року, 21 серпня 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєвим Б.Б. було проведено виконавчі дії за участі боржника ОСОБА_2 , стягувача ОСОБА_1 та їхніх спільних дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про що складено акти державного виконавця.

21 серпня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетовою О.С. виконавче провадження №58839168 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. №35 від 11 вересня 2019 року дії державного виконавця Стрепетової О.С. визнані такими, що вчинені з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження».

25 вересня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетовою О.С. виконавче провадження №588339168 було відновлено на підставі заяви, поданої представником стягувача ОСОБА_5 , посилаючись на ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження. При цьому, у матеріалах виконавчого провадження відсутнє рішення суду про визнання незаконною чи скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 серпня 2019 року. Враховуючи вказане, постанова про відновлення провадження є незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства (т. 1 а.с. 1-6).

У доповненнях до скарги ОСОБА_2 зазначила, що 11 листопада 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Васильченком М.М.було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, а саме мотивувальну частину оскаржуваної постанови про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року було викладено у наступній редакції: відновити виконавче провадження на підставі ст. 41 та п. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 3 а.с. 43-45).

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Стрепетової О.С. Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києвіщодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року за виконавчим листом №754/6909/15, виданого 07 березня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва, виконавче провадження №58839168. Скасовано постанову про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року за виконавчим листом №754/6909/15, виданим 07 березня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва, виконавче провадження №58839168. Стягнуто з Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві на користь держави судові витрати в розмірі 768,40 грн. (т. 3 а.с. 55-61).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 17 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі ( т. 3 а.с. 74-91).

В апеляційній скарзі зазначив, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом не з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Вказував, що 24 вересня 2019 року його представник ОСОБА_5 звернувся до Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про відновлення виконавчого провадження №58839168 у зв`язку з тим, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 21 серпня 2019 року є передчасною, а рішення суду не було виконано боржником ОСОБА_2 Так, 25 вересня 2019 року державний виконавець Стрепетова О.С. розглянувши заяву винесла постанову про відновлення виконавчого провадження №58839168 з виконання виконавчого листа №754/6909/15-ц від 07 березня 2019 року. Постановою державного виконавця від 11 листопада 2019 року були внесені виправлення до постанови про відновлення виконавчого провадження, а саме зазначено, що відновлено провадження на підставі ст. 41 та п. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційну скаргу обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 за адресою місця реєстрації не проживає, а згідно її останніх пояснень вона разом з дітьми фактично перебувають в АДРЕСА_1 . Однак насправді за вказаною адресою в Республіці Кіпр ОСОБА_2 та діти не перебувають та не проживають. Отже, божник повідомила виконавчій службі та стягувачеві неправдиву та недостовірну інформацію про адресу свого місця перебування та перебування спільних неповнолітніх дітей. У матеріалах справи містяться запити до Міністерства закордонних справ до Державної прикордонної служби про перевірку адреси проживання дітей. Однак наразі невідомо де знаходяться діти, що позбавляє можливості спілкуватися з ними та виконувати рішення суду. Отже, суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи, та не надав оцінки доказам по справі, а висновки суду суперечливі та не підтверджені належними доказами.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Тичина Т.Є. заперечувала проти задоволення скарги і просила оскаржувану ухвалу залишити без змін. Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, проте, були сповіщені належним чином, про що у справі наявні докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_2 її представник - адвокат Тичина Т.Є. в суді апеляційної інстанції не заперечувала про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання. Апелянт ОСОБА_1 заявив про неможливість явки до суду, посилаючись на народження дитини у лютому 2020 року. Представник ОСОБА_1 - адвокат Срібний В.А. просив відкласти розгляд справи, пославшись на сімейні обставини довірителя, проте на навів причин неможливості явки в судове засідання (т. 3 а.с. 111-143).

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в судовому засіданні.

Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме:

- зобов`язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та вільному спілкуванні з їхніми спільними неповнолітніми дітьми: сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнано наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні синів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме дозволити спільний відпочинок ОСОБА_1 із синами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом 1/2 частини літніх канікул кожного року без присутності матері ОСОБА_2 за наявності її згоди на виїзд дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за межі країни проживання дітей, з поверненням дітей після відпочинку до місця проживання (перебування) матері ОСОБА_2 .

Постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2018 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 серпня 2018 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання надавати інформацію щодо місця знаходження дітей та ухвалено нове судове рішення, а саме:

- зобов`язано ОСОБА_2 до 21 травня кожного року (за 10 днів до встановленого дня спільного відпочинку з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) письмово повідомляти ОСОБА_1 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 та орган опіки та піклування за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання дітей, про фактичне місце перебування дітей, де він матиме можливість забрати дітей на спільний відпочинок;

- за 10 днів до зміни (переведення, вибуття із) навчального закладу, де навчаються ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також за 10 днів до початку нового навчального року письмово повідомляти ОСОБА_1 за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 та орган опіки та піклування за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання дітей, про назву та місцезнаходження нового навчального закладу, де будуть навчатись діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

07 березня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва видано виконавчий лист №754/6909/15-ц (т. 1 а.с. 45-46).

Постановою головного державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Вахрушевої Р.М. від 09 квітня 2019 року було відкрито виконавче провадження №58839168 про примусове виконання виконавчого листа №754/6909/15-ц від 07 березня 2019 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва (т. 1 а.с. 10).

10 липня 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві боржнику ОСОБА_2 було оголошено рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/6909/15-ц. ОСОБА_2 зобов`язалася виконувати рішення суду належним чином та своєчасно (т. 1 а.с. 11).

15 липня 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві боржнику ОСОБА_2 було оголошено рішення Деснянського районного суду міста Києва у справі №754/6909/15-ц. При проведенні виконавчих дії були присутні діти: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Стягувач ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про проведення виконавчих дій. Про проведення виконавчих дій складено акт державного виконавця (т. 1 а.с. 12).

Відповідно до акту державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві б/н від 15 липня 2019 року рішення суду у справі № 754/6909/15-ц виконано в повному обсязі (т. 1 а.с. 12).

17 липня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. виконавче провадження №58839168 закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 13).

Постановою №30 про перевірку матеріалів виконавчого провадження в.о. заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Подолянко І.А. від 26 липня 2019 року дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєва Б.Б. визнані передчасними та такими, що вчинені із порушенням ст. 39, 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 14-15).

15 серпня 2019 року, 21 серпня 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Ельбабаєвим Б.Б. були проведені виконавчі дії за участі боржника, стягувача та їхніх спільних дітей. Про проведення виконавчих дій складено акти державного виконавця (т. 1 а.с. 16, 17).

21 серпня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. виконавче провадження №58839168 закінчено у зв`язку з повним виконанням на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 18).

Постановою про перевірку матеріалів виконавчого провадження, заступника начальника ГТУЮ з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чепурного В.М. №35 від 11 вересня 2019 року дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження визнані такими, що вчинені з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 19-21).

24 вересня 2019 року представник стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернувся до Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про відновлення виконавчого провадження №58839168. У заяві зазначено, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно, враховуючи, що рішення суду згідно з виконавчим листом від 07 березня 2019 року не було виконано боржником ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 244).

25 вересня 2019 року постановою державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. виконавче провадження №58839168 було відновлено на підставі заяви, поданої представником стягувача ОСОБА_5 та ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 1 а.с. 22).

26 вересня 2019 року Деснянським РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві здійснено запит державного виконавця до Міністерства закордонних справ України з проханням терміново перевірити інформацію про фактичне місце перебування неповнолітніх громадян України ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 237-238).

11 листопада 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Васильченком М.М. було винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі у виконавчому провадженні №58839168. Встановлено, що при винесенні постанови про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року державний виконавець керувався ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження». Постановлено внести виправлення до документу та відновити провадження на підставі ст. 41 та п. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» (т. 3 а.с. 65).

Скаржник ОСОБА_2 , боржник у виконавчому провадженні, просила визнати постанову державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. від 25 вересня 2019 про відновлення виконавчого провадження №58839168 незаконною та скасувати.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 та скасовуючи постанову про відновлення виконавчого провадження суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця є неправомірними, оскільки у матеріалах справи та матеріалах виконавчого провадження відсутні докази перешкоджання боржником побаченням стягувачу з їхніми дітьми та відсутній акт про невиконання боржником рішення суду, а також відсутні будь-які рішення про визнання незаконною чи скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 21 серпня 2019 року.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч. 1 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом ч. 5 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» у разі виконання рішення боржником виконавець складає акт та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» якщо боржник у подальшому перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. Після відновлення виконавчого провадження державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені цією статтею.

У пункті 11 розділу ІХ «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, зазначено, що якщо після закінчення виконавчого провадження з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною з підстави, передбаченої пунктом 9 статті 39 Закону, до державного виконавця надійшла заява про відновлення виконавчого провадження у зв`язку із перешкоджанням боржником побаченню стягувача з дитиною, державний виконавець виносить постанову про відновлення виконавчого провадження.

Постанова про відновлення виконавчого провадження надсилається сторонам виконавчого провадженням та до суду, який видав виконавчий документ.

Після пред`явлення виконавчого документа до виконання державний виконавець повторно здійснює заходи, передбачені статтею 64-1 Закону.

З аналізу вказаних норм можна зробити висновок, що після закінчення виконавчого провадження якщо боржник перешкоджає побаченням стягувача з дитиною, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження, а державний виконавець в свою чергу виносить постанову про відновлення виконавчого провадження та повторно здійснює заходи, передбачені ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, закон не вимагає подання разом з заявою про відновлення виконавчого провадження доказів перешкоджання боржником спілкуванню з дитиною чи складання державним виконавцем акту невиконання рішення суду після закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 до начальника Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 30 травня 2019 року з проханням розшукати боржника та відповідь АТ «ДХЛ Інтернешнл України» від 28 травня 2019 року про те, що не вдалося доставити відправлення на адресу ОСОБА_2 в Республіці Кіпр, оскільки вона за адресою не знаходиться та її контактний номер некоректний (т. 2 а.с. 245).

Таким чином, подавши заяву до Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з про відновлення виконавчого провадження №58839168, в якій зазначена підстава - невиконання рішення суду боржником ОСОБА_2 , державний виконавець з додержанням вимог ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відновлення виконавчого провадження для повторного здійснення заходів, передбачених цією статтею.

Посилання скаржника на те, що у постанові про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року державний виконавець посилається лише на ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» при відсутності рішення про визнання незаконною чи скасування постанови про закінчення виконавчого провадження колегія суддів відхилила з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Вказана норма є загальною нормою, тому застосуванню підлягають норми, які є спеціальними щодо відносин з виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною, а саме ч. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, як було встановлено, 11 листопада 2019 року державним виконавцем Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Васильченком М.М. було винесено постанову про виправлення помилки у постанові про відновлення виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року та відновлено провадження на підставі ст. 41 та п. 6 ст. 64-1 Закону України «Про виконавче провадження», яка сторонами не оскаржена (т. 3 а.с. 65).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2 , оскільки дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Стрепетової О.С. є правомірними, а підстав для визнання постанови від 25 вересня 2019 про відновлення виконавчого провадження №58839168 незаконною судом не встановлено.

Тому оскаржувана ухвала не може вважатись законною і обґрунтованою, підлягає скасуванню із ухваленням постанови про відмову в задоволенні скарги.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 січня 2020 року- скасувати, постановити нове судове рішення.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_2 на неправомірні дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетової Олександри Сергіївни, заінтересовані особи: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_1 .

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 05 червня 2020 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова