Справа № 265/6442/14-ц
Провадження № 4-с/265/31/20
У Х В А Л А

12 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зацікавлені особи: стягувач ОСОБА_2 та Лівобережний відділ Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

за участю:

представника заявника адвоката Моргунова С.В.,

державного виконавця Єгорової В.О.,

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із скаргою на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Просила зняти арешт, накладений постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Харків) Єгоровою В.О. від 25 листопада 2019 року з грошових коштів, що містяться на пенсійному поточному рахунку НОМЕР_1 відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з самого пенсійного поточного рахунку НОМЕР_1 відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 . В обґрунтування скарги посилається на ті обставини, що на виконанні Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ в Донецький області перебуває виконавчий лист № 265/6442/14-ц виданий 28 грудня 2016 року, про солідарне стягнення з неї та інших громадян на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмір 13 700 000,00 гривень. Постановою державного виконавця від 25 листопада 2019 року було накладено арешт на все майно. 15.04.2020 року з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про арешт всіх її коштів, яку передано до банківських установ, зокрема і до АТ «Ощадбанк». Таким чином було накладено арешт на рахунок в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_1 , на який надходить її пенсія, яка є єдиним джерелом її існування.

12 червня 2020 року на адресу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя , від старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства ютиції (м. Харків) Єгорової В.О. надійшов відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому державний виконавець заперечує проти задоволення заяви, оскільки документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом на адресу виконавчої служби не надходило.

Заявниця ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності за участю її представника адвоката Моргунова С.В.

Представник заявника адвокат Моргунов С.В., діючий на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, повністю підтримав вимоги скарги та надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі. Пояснив, що державний виконавець своїми діями позбавив ОСОБА_1 можливості користуватися пенсійними виплатами, тим самим поставив її у скрутне матеріальне становище. Просив суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Єгорова В ОСОБА_3 О. , діюча на підставі довіреності, заперечувала проти задоволення скарги ОСОБА_1 та надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Додатково зазначила, що нещодавно до виконавчої служби надійшло повідомлення щодо рахунку на ім`я ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 . Оскільки зазначено, що вказаний рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат, тобто не тільки для пенсійних виплата, а й інших надходжень, підстав для зняття арешту з вказаного рахунку немає. Вважає скаргу не обґрунтованою, та такою що не підлягає задоволенню.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом надіслання смс-повідомлення.

Оскільки відповідно до ст.. 450 ЦПК України неявка стягувача, повідомленого належними чином про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду, суд розглядає скаргу у відсутності стягувача ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Єгоровою В.О. від 25 листопада 2019 року відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 265/6442/14-ц виданого 28 грудня 2016 року, про солідарне стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_2 суми боргу в розмір 13 700 000,00 гривень.

Крім того, постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області Єгоровою В.О. від 25 листопада 2019 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства ютиції (м. Харків) Єгоровою В.О. від 15 квітня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, відкриті на ім`я ОСОБА_1 , що містяться на всіх рахунках, у тому разі АТ «Ощадбанк».

Стаття 124 Конституції України встановлює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Конституційне положення коментована стаття розтлумачує як по суб`єктах, так і по території, на яку розповсюджується обов`язковість судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень, коментована стаття вважає всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадових чи службових осіб та громадян.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1, 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» від 04 травня 2020 року, на ім`я ОСОБА_1 в головному управлінні з обслуговування клієнтів АТ «Ощадбанк» 09 березня 2016 року відкрито пенсійний поточний рахунок НОМЕР_1 , інших надходжень на карту окрім пенсії та пільги немає.

Крім того, як вбачається з листа заступника голови правління АТ «Ощадбанк» від 02 червня 2020 року, на виконання постанови про арешт коштів за ВП № 60690849 від 15.04.2020 року, АТ «Ощадбанк» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника ОСОБА_1 , залишок коштів на рахунку № НОМЕР_1 2841,56 гривень (рахунок використовується в тому числі для зарахування пенсійних виплат).

При цьому, суд критично ставиться до посилань державного виконавця щодо можливості надходження на вказаний рахунок інших виплат, оскільки АТ «Ощадбанк» не зазначено про будь-які інші надходження, окрім пенсійних. Крім того, вказані обставини підтверджуються вищевказаною довідкою АТ «Ощадбанк» від 04 травня 2020 року.

Статтею 52 ч.3 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як було встановлено в судовому засіданні, на рахунок НОМЕР_1 відкритому в АТ «Ощадбанк» надходить пенсія та пільги.

Частинами першою-третьою статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Постановою старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ГТУЮ у Донецький області ВП № 60690930 від 29 листопада 2019 року, було звернуто стягнення на пенсію ОСОБА_1 у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу.

Таким чином оскільки чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсії боржника, суд дійшов висновку про те, що арешт рахунку на який зараховується пенсія, після вирахування з неї сум стягнення за судовим рішенням, позбавляє його джерел до існування та порушує його право на пенсійні виплати.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові ВС від 03 жовтня 2019 року по справі № 642/6675/18.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо зняття арешту накладеного постановою старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції України (м. Харків) Єгоровою В.О. від 15 квітня 2020 року з грошових коштів, що містяться на пенсійному поточному рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Лівобережного відділу ДВС міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), зацікавлені особи: стягувач ОСОБА_2 та Лівобережний відділ Державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), задовольнити.

Зняти арешт накладений постановою старшого державного виконавця Лівобережного ВДВС у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства ютиції (м. Харків) Єгоровою В.О. від 15 квітня 2020 року, на грошові кошти що містяться на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на пенсійний поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Донецького Апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької обалсті.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Адамова Т.С.