РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Сенько Л.Ю.,

за участі секретаря Даніловської А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Смірнов Сергій Михайлович до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області про надання дозволу на виїзд малолітньої дитини за кордон на навчання,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Смірнов С.М. звернувся до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з даною позовною заявою в якій просив надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,за межі України до Республіки Польща на 2020/2021 навчальний рік, тобто до 30.06.2021 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 понесені, документально підтверджені, судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02.11.2013 виконавчим комітетом Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Спільне життя у сторін у даному шлюбі не склалося. Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 залишено прізвище ОСОБА_6 . Під час перебування у шлюбі позивач народила сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого є відповідач ОСОБА_2 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з матір`ю. Відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2015 з ОСОБА_2 вирішено стягувати на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 18.03.2015 до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_1 офіційно працевлаштована за кордоном в Республіці Польща. 24.04.2019 позивач уклала трудовий договір з компанією Goodvalley Agro S.A., адреса 77-320, Пшехлево, вул . Дворцова, 25 , в якій працює на посаді працівника тваринництва та працевлаштована на визначений період з 25.04.2019 по 31.12.2021 на повний робочий день. ОСОБА_1 має стабільний щомісячний дохід.

В час перебування ОСОБА_1 на роботі її малолітній син ОСОБА_7 проживає разом з матір`ю позивача ОСОБА_8 , 1972 року народження, в АДРЕСА_2 .

Під час перебування в Республіці Польща, ОСОБА_1 познайомилася з молодим чоловіком ОСОБА_9 , між ними виникло почуття кохання один до одного, вони бажають укласти шлюб. На сьогодні позивач проживає в будинку батьків свого нареченого, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Син позивача - ОСОБА_10 у 2020 році має піти до першого класу загальноосвітньої школи. Позивачем було прийнято рішення забрати на навчання в Республіку Польща, що передбачає отримання повної середньої освіти з поглибленим вивченням іноземних мов. Виїзд дитини на навчання за кордон сприятиме розширенню її світогляду, добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, а також сприятиме підготовці дитини до самостійного життя.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 засвідчила, що за даною адресою також проживає ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і надала згоду на проживання за даною адресою її сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Директор Початкової школи №1 ім. Януша Корчака у м. Хойна засвідчив, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживатиме за адресою: АДРЕСА_3 - у 2020/2021 навчальному році буде прийнятий у дошкільний заклад при Початковій школі №1 ім. Януша Корчака у м. Хойна.

Жодної участі у вихованні дитини ОСОБА_2 не приймає, матеріального утримання дитині не надає, крім офіційно сплачених аліментів, фактично самоусунувся від виховання сина.

ОСОБА_2 також працює в Республіці Польща. В телефонній розмові відповідач надати згоду в добровільному порядку на виїзд дитини за кордон відмовився категорично, пояснивши, що таким чином він не буде бачити сина. Однак, ОСОБА_2 з часу фактичного припинення шлюбних відносин у вересні 2014 року, сину ОСОБА_7 на той час було шість місяців, жодного разу не бачив сина, не приїздив до нього, не вітав з Днем народження, жодного батьківського піклування чи турботи до свого рідного сина не проявляв, тому його відмова у надані згоди в добровільному порядку є нічим іншим як безпідставною перешкодою у здійсненні виховання їх сина матір`ю. Крім того, переїзд дитини в Республіку Польща навпаки приблизить територіально батька до сина, дозволить батьку частіше, при наявності відповідного бажання, бачитися зі своїм сином.

Відповідач ОСОБА_2 аліменти сплачує, фактично заборгованість згідно довідки складає 40,40 грн., однак сплата аліментів боржником носить нерегулярний характер.

Ухвалою від 26.03.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою від 22.05.2020 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Смірнов С.М. в наданій до суду заяві просив судовий розгляд даної справи проводити за його та позивача ОСОБА_1 відсутності. При прийняті рішення просив врахувати висновок органу опіки та піклування Жмеринської РДА щодо доцільності надання дозволу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3 на навчання за кордон. Позовні вимоги підтримав повністю та просив винести рішення про задоволення позову. Просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що документально підтверджені.

Відповідач ОСОБА_2 в наданій до суду заяві зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Просив розглянути справу без його участі.

Представник служби у справах дітей Жмеринської районної державної адміністрації Бойченко О.Ю. в наданій до суду заяві не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

В судовому засіданні встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 11.03.2014 виконкомом Луко - Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.05.2015 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , зареєстрований 02 листопада 2013 року виконкомом Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №3 - розірвано. ОСОБА_4 після розірвання шлюбу залишено прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.17-18).

Відповідно до копії рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.04.2015 з ОСОБА_2 вирішено стягувати на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісяця, починаючи з 18.03.2015 до досягнення дитиною повноліття. 12.05.2015 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області на підставі зазначеного рішення було видано виконавчий лист (а.с.19-20).

Згідно довідки виконавчого комітету Лука - Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №62 від 10.02.2020 (а.с.21) син ОСОБА_1 - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час її відсутності проживає разом із своє бабусею ОСОБА_8 , 1972 року народження в с. Лука - Мовчанська Жмеринського району Вінницької області. Склад сім`ї слідуючий: мати - ОСОБА_1 , 1995 року народження, син - ОСОБА_3 , 2014 року народження, бабуся - ОСОБА_8 , 1972 року народження (проживає без реєстрації).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 23.01.1995 Луко - Мовчанською сільською радою Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 є батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.22).

Згідно довідки виконавчого комітету Лука - Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області №63 від 10.02.2020 (а.с.23) на території Лука - Мовчанської сільської ради Жмеринського району Вінницької області загальноосвітня школа не функціонує.

Відповідно до копії трудового договору, укладеного 24.04.2019 між Goodvalley Agro S.A., з місцезнаходженням по вул. Дворцова, 25 77-320 ОСОБА_16 та довідки від 31.12.2019 (а.с.27), остання працевлаштована на посаді працівника тваринництва на період з 25.04.2019 по 31.12.2021 на повний робочий день. Працівник ОСОБА_18 не є сезонним працівником, не є на випробувальному терміні та не є у періоді розірвання трудового договору. Згідно виписки з банківського рахунку від 31.01.2020 позивач ОСОБА_1 щомісяця отримує зарплату (а.с. 24,25).

Відповідно до довідки від 10.01.2020 директор Початкової школи №1 ім. Януша Корчака у м. Хойна засвідчив, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживатиме за адресою: АДРЕСА_3 - у 2020/2021 навчальному році буде прийнятий у дошкільний заклад при Початковій школі №1 ім. Януша Корчака у м. Хойна (а.с.29).

Відповідно до довідки від 15.01.2020 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 засвідчила, що за даною адресою також проживає ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і надала згоду на проживання за даною адресою її сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 25.02.2020, виданого старшим державним виконавцем Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрально - Західно міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Хмельницький) заборгованість відповідача ОСОБА_2 станом на 31.03.2020 складає 40,40 грн. (а.с.33).

Орган опіки та піклування Жмеринської районної державної адміністрації Вінницької області надав висновок про доцільність надання дозволу на виїзд малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон на навчання ( навчальний рік 2020 -2021), а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 до Республіки Польща без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 141, 150, 153, 155 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися, зокрема, при вирішенні питань про місце проживання дитини у випадку, коли її батьки проживають окремо; про тимчасове розлучення з одним із батьків у зв`язку з необхідністю виїхати за межі країни, у якій визначено місце проживання дитини, з іншим із батьків з метою отримання освіти, лікування, оздоровлення та з інших причин, обумовлених необхідністю забезпечити дитині повний і гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також необхідний для такого розвитку рівень життя.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини, у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР.

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях, що стосуються дітей, забезпечення їх найкращих інтересів повинно мати першочергове значення. Найкращі інтереси дитини залежно від їх характеру та серйозності можуть перевищувати інтереси батьків.

Положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Конституція України гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Законом, що регулює порядок виїзду дітей за межі України, є стаття 313 ЦК України, якою встановлено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом.

Разом із тим, за змістом статті 124 Конституції України та статті 15 ЦК України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктами 3, 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, установлено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.

Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, тимчасовий виїзд дитини за кордон передбачений на підставі рішення суду та має відповідати найкращим інтересам дитини.

Наведене узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження № 14-244цс18).

Дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, відсутності заперечень зі сторони відповідача та визнання ним позову, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог та надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в супроводі матері - ОСОБА_1 за межі України до Республіки Польща, з дня набрання рішенням законної сили на період навчання ( 2020/2021 навчальний рік), тобто до 30 червня 2021 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 .

Враховуючи задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір сплачений позивачем за розгляд справи судом.

Що стосується стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу представник позивача - адвокат Смірнова С.М. надав Договір про надання правової допомоги від 11.02.2020 укладений між ним та позивачем ОСОБА_1 , рахунок №16 від 11.02.2020 на оплату відповідно до п.3.1 договору про надання правової допомоги від 11.02.2020, квитанцію до прибуткового касового ордера №б/н від 11.02.2020 на суму 5044,80 грн., детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для розгляду справи від 09.06.2020, акт приймання - передачі наданих послуг від 09.06.2020.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач такого клопотання не заявляв.

Відтак, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правничої допомоги в розмірі 5044,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд громадянина України - малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в супроводі матері - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за межі України до Республіки Польща, з дня набрання рішенням законної сили на період навчання ( 2020/2021 навчальний рік), тобто до 30 червня 2021 року, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , 840 ( вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору та 5 044 ( п`ять тисяч сорок чотири) грн. 80 коп. витрат за надання правничої допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, зазначені в цьому рішенні, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя