ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 червня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/2657/19

Головуючий у першій інстанції - Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/624/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Онищенко О.І.,

секретар: Герасименко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Регіональний сервісний центр МВС України в Київській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Абсолют ЛТД»,

дата та місце складання повного тексту ухвали: 21 лютого 2020 року, м.Бахмач,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу від 25 вересня 2018 року транспортного засобу AUDI Q7, днз. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за посередництва Територіального сервісного центру №324 Регіонального сервісного центру МВС в Київській обл. та витребувати у ОСОБА_1 та повернути позивачці даний транспортний засіб.

Крім того, ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на автомобіль марки AUDI Q7, Універсал-В сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_2 , об`єм двигуна 4172 , державний номерний знак НОМЕР_4 та заборонити зняття з обліку, здійснення реєстраційних дій та відчуження його у будь-який спосіб, що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що після відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_4 здійснила відчуження автомобіля на користь відповідача ОСОБА_1 та, відповідно змінено державний номерний знак вказаного транспортного засобу на НОМЕР_4 . Відповідачі у справі є близькими родичами, а саме: ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 є цивільною дружиною ОСОБА_3 , з яким проживають однією сім`єю. Така поведінка відповідачів свідчить про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову ОСОБА_2 і унеможливить захист її права на вказаний автомобіль.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 та накладено арешт на спірний автомобіль.

Суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованими. Суд врахував забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і заявленими позовними вимогами.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник ОСОБА_1 - адвокат Штундер Я.Г. звернувся до суду з апеляційною скаргою та, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що спірний автомобіль був предметом розгляду у справі №728/846/19 про поділ спільного майна подружжя, що підтверджується рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 11 листопада 2019 року, при розгляді якої перевірялась також правомірність укладення договору купівлі-продажу автомобіля від 25 вересня 2018 року. Даним рішенням спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно автомобіля вирішено по суті. Позовні вимоги про компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля AUDI Q7 - підтверджують сатисфакцію вимог позивачки, відповідно, спір між нею та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 з приводу витребування майна власником - відсутній, що було підтверджено у судовому порядку.

Особа, яка подає апеляційну скаргу вказує, що підстав для забезпечення позову немає, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи.

Відзив в письмовій формі на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов. Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явились про відкладення розгляду не звертались, в зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у їх відсутність.

На підставі ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року по 10 березня 2019 року. За спільні кошти 01 березня 2018 року подружжям було придбано автомобіль AUDI Q7. ОСОБА_5 продав даний автомобіль ОСОБА_4 за договором 25 вересня 2018 року, який і просить визнати недійсним позивачка. В подальшому ОСОБА_4 здійснила відчуження спірного автомобіля ОСОБА_1 , тому позивачка також просить витребувати автомобіль AUDI Q7 у даного відповідача.

Необхідність забезпечення позову позивачка обґрунтовує тим, що існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також з огляду на те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог позивача.

Помилковими є доводи апеляційної скарги, що спірний автомобіль був предметом розгляду справи про поділ спільного майна подружжя по справі №728/846/19, та рішенням у даній спір між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно автомобіля вже вирішено по суті, адже суд при розгляді заяви про забезпечення позову загалом не перевіряє обставини якими обґрунтовано позов, а лише вирішує питання забезпечення та, враховуючи, що предметом розгляду є автомобіль, який був вже відчужений, суд вважає, що дійсно існує можливість в подальшому здійснення інших реєстраційних дій, а тому невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у вказаній справі.

Також відхиляються доводи апеляційної скарги, щодо відсутності підстав для забезпечення позову, адже вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо витребування автомобіля, а невжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання судового рішення у вказаній справі.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Так, у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Оцінивши всі зібрані у справі докази, правильно встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми матеріального та процесуального права, суд першої інстанції із урахуванням встановлених обставин справи обґрунтовано дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому, відповідно до положень ст.375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Бахмацького районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: