КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1395/20
Провадження № 2/552/692/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретар судового засідання Павленко Л.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа виконавчий комітет Київської районної в місті Полтаві ради про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання батьківства та стягнення аліментів посилаючись на те, що з 2011 року сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, мешкали за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_5 . Оскільки у сторін був спір щодо імені дитини, тому позивач в органах РАЦС відомості про батька дитини внесла на підставі ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач визнав себе батьком дитини, забрав позивача з донькою з пологового будинку, забезпечував матеріально, брав участь у вихованні дитини. З 2019 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Ухвалою суду від 27 березня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала, що відповідач мав намір добровільно визнати своє батьківство, проте він не сплатив кошти витрачені позивачем на оплату правничої допомоги, а тому позивач не з`явилась до органів ДРАЦС. Відповідачем сплачено 4 000 грн. в рахунок аліментів за березень та квітень 2020 року, тому стягнення аліментів розпочати з 01 травня 2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав та пояснив, що він ніколи не відмовлявся від доньки, надавав допомогу. Спору щодо визнання батьківства взагалі не було і він не відмовлявся від цього, пропонував це питання владнати позивачу, а саме удвох подати відповідні заяви до ДРАЦС, проте позивач відмовилась. Він як спілкувався так і продовжує спілкуватися з дочкою. На разі ним сплачені аліменти у сумі 4 000 грн. Просив зменшити розмір правничої допомоги, врахувати його скрутний матеріальний стан, ним сплачують кошти на погашення кредиту, який витрачений на лікування дружини, проведення оперативних втручань. Дружина відповідача є особою з інвалідністю 2 групи.

Представник відповідача позовні вимоги визнала та пояснила, що спору про визнання батьківства немає та відповідач готовий був з позивачем звернутися з заявою до ДРАЦС, проте позивач не з`явилась. Просила зменшити розмір судових витрат та врахувати матеріальний стан відповідача, не надання представником позивача певних документів при обрахування розміру правничої допомоги.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку .

Судом установлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками є ОСОБА_4 , ОСОБА_7 .

Малолітня дитина проживає з матір`ю - позивачем по справі.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 5 СК України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Зокрема, держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини (частина друга і третя статті 5 СК України). При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.

Відповідно до частини першої статті 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до статті 128 СК України, за відсутності спільної заяви чоловіка та жінки про визнання батьківства, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

У судовому засіданні позивач не тільки не заперечував своє батьківство відносно ОСОБА_6 , а й підтвердив зазначений факт , надав пояснення що не припиняв свого спілкування з донькою, надання матеріальної допомоги.

Таким чином, у судовому засіданні відповідачем визнано факт батьківства в повному обсязі, як і позовні вимоги щодо стягнення аліментів.

На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини, ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні розміру аліментів, суд приймає до уваги вимоги ст. ст. 180, 182 СК України.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають також задоволенню, стягнення аліментів розпочати з 01 травня 2020 року.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір та витрати на правничу допомогу, які позивач просила стягнути з відповідача на її користь.

Що стосується судового збору, то за позовну вимогу про стягнення аліментів, від сплати якої звільнений позивач, такий судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. стягується з відповідача на користь держави.

За позовну вимогу про визнання батьківства, судовий збір, відповідно до положення ч.1 ст. 142 ЦПК України у розмірі 50 % від сплаченої суми, а саме 420 грн. 40 коп. підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, інша сума стягується з відповідача на користь позивача.

Відповідно до наданого розрахунку, витрати позивача на правничу допомогу склали 6 000 грн.

При визначені розміру витрат на правничу допомогу , суд враховує вимоги статті 137 ЦПК України, клопотання відповідача та його представника щодо зменшення розміру таких витрат, дії сторін щодо досудового вирішення спору та врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, а саме небажання позивача шляхом спільного звернення з відповідачем щодо внесення змін в актовий запис про народження дитини в частині визнання батьківства відповідача, тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 000 грн. в рахунок понесених вищевказаних витрат.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц 19 лютого 2020 року винесла Додаткову Постанову, яка стосується розподілу судових витрат, а саме: відшкодування витрат на послуги адвоката.

Велика Палата Верховного Суду у справі зазначила, що при визначенні суми відшкодування на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Керуючись ст..ст.10,12,81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 01 травня 2020 року.

Повернути ОСОБА_4 з державного бюджету 420 грн. 40 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 2 000 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4 (місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Третя особа - виконавчий комітет Київської районної в м. Полтава ради , місце знаходження м. Полтава, вул. М.Бірюзова,1/2, ідентифікаційний код в ).

Головуючий Ж.В. Кузіна

Повний текст судового рішення виготовлений 09 червня 2020 року