Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

Справа №377/117/20

Провадження №2/377/103/20

03 червня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Прядко Н.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, про визнання особою такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

УСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 71-72, 163 ЖК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, просить визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження від 30 січня 1998 року № 68-пр ОСОБА_2 на склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 передано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_4 є невісткою позивача та прописана разом з ним і його сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично не проживає і ніколи не проживала, не сплачує комунальні послуги, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Позивач не вступав в договірні відносини з відповідачем щодо встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням, і не надавав їй права на подальше користування чи проживання в належному йому на праві приватної спільної власності житловому приміщенні. Позивач, як власник житлового приміщення, в зв`язку з реєстрацією відповідача в його квартирі, обмежений у своїх правах по володінню та розпорядженню своєю власністю в повному обсязі за власним розсудом, тому звернувся із позовною заявою до суду про визнання відповідача особою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді від 06 березня 2020 року після виконання вимог, передбачених ч. 6 ст. 187 ЦПК України, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання на 03 квітня 2020 року.

Ухвалою судді від 03 квітня 2020 року підготовче засідання було відкладено на 17 квітня 2020 року на підставі п. 1 ч. 2 ст. 223 ЦПК України.

Ухвалою суду від 17 квітня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд справи на 30 квітня 2020 року.

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року судовий розгляд справи відкладено на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України на 15 травня 2020 року.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на те, що він є співвласником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрована його невістка дружина сина ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , яка у спірній квартирі не проживає з моменту її прописки, тобто з 2006 року. Факт реєстрації відповідача порушує його право на вільне розпорядження та користування квартирою, він позбавлений можливості оформити субсидію. Проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував.

Відповідач ОСОБА_4 повторно у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 128-130 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подала, відзив на позовну заяву не направила.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на те, що вона є співвласником спірної квартири. Відповідач є її невісткою і була зареєстрована за вищевказаною квартирою з 2006 року, проте вона з моменту прописки в цій квартирі не проживала. З її сином вона проживала у шлюбі з 2005 року, але на даний час вони проживають окремо. Син ОСОБА_3 проживає у спірній квартирі, а його дружина проживає в м.Києві.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Суду пояснив, що відповідач ОСОБА_4 є його дружиною, з якою він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2005 року. Проте, вже три роки він не проживає разом зі своєю дружиною. З часу прописки його дружина в спірній квартирі не проживала. Разом з нею вони проживали в м.Києві. Інколи його дружина разом з ним приїжджала в гості до батьків та бувала у вищевказаній квартирі, проте вказана квартира ніколи не була її постійним місцем проживання.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином. До канцелярії суду надійшла заява від начальника Управління адміністративних послуг, в якій вона просила проводити судове засідання за відсутності представника.

За наявності умов, передбачених ст. ст. 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 15 травня 2020 року суд ухвалив заочне рішення у справі.

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона є сусідкою позивача. Їй відомо, що відповідач є дружиною сина позивача ОСОБА_3 .. Вона проживає в будинку з 1999 року і ніколи не бачила відповідача в квартирі позивача. В квартирі позивача відсутні речі відповідача та позивачем ніколи не чинилися перешкоди відповідачу у користуванні квартирою.

Свідок ОСОБА_7 суду показав, що він є сусідом позивача та проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Знає сім`ю позивача з 1989 року. Відповідача ніколи в квартирі не бачив і там вона не проживала. Позивачем ніколи не чинилися перешкоди відповідачу у користуванні квартирою, речі відповідача у квартирі відсутні.

Вислухавши пояснення учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 30 січня 1998 року, виданого на підставі розпорядження генерального директора ВП ЧАЕС № 68-пр від 30.01.1998 року, ОСОБА_2 на склад сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , було передано у спільну сумісну власність житлове приміщення - квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . 10 серпня 2001 року їх право спільної сумісної власності було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за № 4/19 (а. с. 9).

Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 27.01.2020 року за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 14).

Як зазначено у свідоцтві про одруження, виданому 31 серпня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_3 , третя особа у справі, зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 , після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище на ОСОБА_3 ( а.с. 95). Шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 106 від 28 вересня 2005 року, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу, копія якого долучена до матеріалів справи( а.с. 96). 08 жовтня 2011 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, про що зазначено у свідоцтві про шлюб. Після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3 ( а.с. 97).

Відповідно до довідки Славутицького ВП Броварського ВП ГУНП в Київській області № 2062/109/1003/1/06-2020 від 15.05.2020 року, долученої до справи, ОСОБА_4 за період часу з 2006 року по 15.05.2020 року з будь-якими заявами, скаргами, повідомленнями щодо вчинення їй перепон у користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 зі сторони ОСОБА_1 до Славутицького ВП не зверталась.

Згідно з довідкою Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» № 563 від 19.05.2020 року, долученої до справи, ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , із будь-якою заявою протягом 2015-2020 років до КП «ЖКЦ» не зверталася.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися власністю на свій розсуд.

Як зазначено у ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 318 цього Кодексу).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 цього Кодексу).

За змістом ч. 1 ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла, в тому числі і колишній, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 20 жовтня 2006 року.

ОСОБА_4 є дружиною третьої особи ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 26 червня 2019 року Солом`янським районним у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відповідно до якого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 25 лютого 2005 року.

З пояснень учасників справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше року.

Зазначені обставини підтверджені також показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Враховуючи те, що відповідач як член сім`ї власників квартири, більше року не проживала в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без поважних причин, співвласники квартири не вступали в договірні відносини з відповідачем щодо встановлення порядку користування спірним житловим приміщенням і не надавали їй права на подальше користування чи проживання в належному їм на праві приватної спільної сумісної власності житловому приміщенні, відповідач ніколи не відносилась до даної квартири як постійного місця проживання, то суд вважає, що є достатні підстави для визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається через Славутицький міський суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа - Управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, адреса місця знаходження: Київська область, м. Славутич, вул. Героїв Дніпра, 2.

Повне рішення складено 03 червня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька