Постанова

Іменем України

27 травня 2020 року

м. Київ

справа № 539/4752/18-ц

провадження № 61-19117св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Лубенський міський голова Грицаєнко Олександр Петрович, виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області, комунальне підприємство «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2019 року у складі судді Грузман Т. В. та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Пилипчук Л. І., Абрамов П. С., Чумак О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лубенського міського голови Грицаєнко О. П., виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області, комунального підприємства «Лубни-водоканал» Лубенської міської ради Полтавської області (далі - КП «Лубни водоканал») про визнання незаконними та скасування розпоряджень про притягнення до дисциплінарної відповідальності, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 квітня 2010 року розпорядженням міського голови за №132р він був призначений директором КП «Лубни-водоканал» та з ним було укладено відповідний контракт № 3 строком до 16 квітня 2020 року.

10 жовтня 2018 року розпорядженням Лубенського міського голови № 336р, відповідно до статей 147-149 КЗпП України його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення підпункту 1 пункту 1 розпорядження міського голови № 317р від 21 вересня 2018 року «Про визначення тимчасово облаштованого місця для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємства та приватного сектора та розроблення нових Правил приймання стічних вод у комунальні системи каналізації м. Лубни».

Також, 26 жовтня 2018 року розпорядженням Лубенського міського голови Полтавської області Грицаєнка О. П. № 359р відповідно до статей 147-149 КЗпП України його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за невиконання пункту 2 рішення Лубенської міської ради Полтавської області від 19 липня 2018 року «Про передачу мереж водопостачання».

ОСОБА_1 вказував, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулося незаконно, з грубим порушенням норм КЗпП України.

31 жовтня 2018 року розпорядженням Лубенського міського голови № 364р його було звільнено з посади директора КП «Лубни-водоканал» з 2 листопада 2018 року з формулюванням «за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, пункт 3 статті 40 КЗпП України» та припинено з 02 листопада 2018 року дію укладеного з ним контракту № 3 від 16 квітня 2010 року.

Посилався на те, що його звільнення є незаконним, оскільки ним не вчинялось «систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків», а незаконне оголошення йому двох доган оспорюється у судовому порядку. Крім того, порушень трудової дисципліни він не допускав, посадові обов`язки виконував сумлінно. При звільненні з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України, відповідач не відібрав у нього пояснень, що свідчить про порушення правил та порядку даного звільнення. Крім того, у розпорядженні про звільнення не вказано, у чому саме полягало систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, яких саме та чим ці обов`язки передбачені.

Вказував, що оскільки він був звільнений без законної підстави, то на його користь підлягає стягненню середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 02 листопада 2018 року по дату винесення судового рішення про поновлення на роботі.

Крім того, ОСОБА_1 вважав, що діями відповідача йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у тому, що були втрачені нормальні життєві зв`язки, що вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Розмір моральної шкоди оцінює у 20 000 грн.

Враховуючи вищевикладене просив суд: визнати протиправним та скасувати розпорядження Лубенського міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області № 364р від 31 жовтня 2018 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади директора КП «Лубни-водоканал»; поновити його на посаді директора КП «Лубни-водоканал», стягнути з територіальної громади в особі Лубенської міської ради Полтавської області на його користь 20 000 грн моральної шкоди, а з КП «Лубни-водоканал» - 117 750 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02 листопада 2018 року по 27 травня 2019 року, допустивши рішення в частині поновлення на роботі до негайного виконання.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Лубенського міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області № 359р. від 26 жовтня 2018 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Лубенського міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області № 336р від 10 жовтня 2018 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1

Визнано протиправним та скасовано розпорядження міського голови Грицаєнка О. П. від 31 жовтня 2018 року № 364-р «Про звільнення ОСОБА_1 » з посади директора КП «Лубни-водоканал».

Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора КП «Лубни-водоканал».

Стягнуто з КП «Лубни-водоканал» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 листопада 2018 року по 27 травня 2019 року у розмірі 117 750 грн.

Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора КП «Лубни-водоканал».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій мотивовано тим, що відповідачами не доведено, що позивач відповідно до зобов'язальних інструкцій має вчиняти дії по виконанню зазначених доручень органу місцевого самоврядування, що виключає можливість застосування до нього з цих підстав заходів дисциплінарного впливу та звільнення, а тому позивач підлягає поновленню на посаді директора із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні вимог в частині стягнення моральної шкоди відмовлено з підстав її недоведеності.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі виконавчий комітет Лубенської міської ради Полтавської області, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У жовтні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верхового Суду надійшла касаційна скарга виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області.

Ухвалою Верховного Суду від 25 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

У грудні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2020 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції, розглядаючи справу порушив процесуальні норми, а суд апеляційної інстанції в свою чергу проігнорував докази такого порушення, що призвело до порушення загальних засад процесуального законодавства в цілому.

Зазначає, що судами було незаконно скасовано розпорядження міського голови № 336р від 10 жовтня 2018 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал», оскільки вказане дисциплінарне стягнення накладено за порушення позивачем пунктів 2.2, 2.3 статуту КП «Лубни-водоканал» та пункту 7 контракту № 3 від 16 квітня 2010 року у зв'язку із невиконанням розпорядження міського голови від 21 вересня 2018 року № 317р «Про визначення тимчасового облаштованого місця зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора та розроблення нових Правил приймання стічних вод у комунальні системи каналізації м. Лубни».

Також не згоден із скасуванням розпорядження міського голови № 359р від 26 жовтня 2018 року «Про оголошення догани директору КП «Лубни-водоканал». Так, 19 липня 2018 року прийнято рішення «Про передачу мереж водопостачання», яким було доручено КП «Лубни-водоканал» здійснити заходи щодо проведення інвентаризації та незалежної оцінки мереж водопостачання, зазначених у пункті 1 рішення, та облікування їх на балансі у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказане рішення прийнято згідно статті 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а невиконання позивачем вказаного рішення суперечить статті 73 наведеного Закону. За результатами розгляду пояснень ОСОБА_1 міський голова 26 жовтня 2018 року видав розпорядження № 359р від 26 жовтня 2018 року.

Вказує, що при звільненні позивача враховані заходи дисциплінарного стягнення, які встановленні чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково. Крім того, не погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що листування між директором КП «Лубни-водоканал» та міським головою м. Лубни не є наданням пояснень у розумінні положень частини першої статті 149 КЗпП України, оскільки законодавством не визначено, якою має бути форма таких пояснень та вимога щодо їх надання.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від ОСОБА_1 , у якому вказано, що судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Відповідно до статуту КП «Лубни-водоканал» в редакції, що була надана суду першої інстанції, дане підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади м. Лубни. Засновником (власником) підприємства є територіальна громада міста Лубни в особі Лубенської міської ради Полтавської області. Підприємство підконтрольно Лубенській міській раді Полтавської області, підпорядковано та підзвітно виконавчому комітету Лубенської міської ради Полтавської області. Згідно пункту 7.11 цього статуту власник (засновник) не втручається в оперативну діяльність керівника підприємства.

Метою діяльності підприємства є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям і отримання прибутку. Основним напрямком діяльності є технічне забезпечення, функціонування і експлуатація водопровідно-каналізаційного господарства м. Лубни. В пункті 2.3 статуту вказано, що підприємство здійснює такі функції, як технічне обслуговування та ремонт споруд (пункт 2.1, пункту 2.2 статуту). Підприємство очолює директор (а. с. 21-30, т. 1).

Розпорядженням міського голови №132р від 16 квітня 2010 року ОСОБА_1 призначено на посаду директора КП «Лубни-водоканал». На підставі наказу № 1 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора з правом першого підпису за контрактом з посадовим окладом згідно із штатним розписом (а. с.16, 19, т. 1).

16 квітня 2010 року міським головою укладено контракт з ОСОБА_1 , за умовами якого останній, як директор, здійснює нагляд за поточним керівництвом підприємства, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених чинним законодавством, статутом підприємства та цим контрактом. Директор виконує функції, які покладені на нього законодавчими та іншими нормативними актами, правилами внутрішнього трудового розпорядку Підприємства та посадовою інструкцією. Строк дії контракту з 16 квітня 2010 року по 16 квітня 2020 року ( пункти 7, 8).

Згідно підпункту «а» пункту 22 цього контракту він може бути розірваний з ініціативи наймача до закінчення терміну його дії у разі систематичного невиконання директором без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом (а. с.17-18, т. 1).

Згідно з пунктами 2.6, 4.1 посадової інструкції № 1 директора КП «Лубни-водоканал» директор організовує виробничо-господарську діяльність підприємства на основі застосування методів обґрунтованого планування нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, а також максимальної мобілізації резервів виробництва шляхом досягнення високих техніко-економічних показників. Директор несе відповідальність за організацію ефективної виробничо-господарської діяльності підприємства.

Розпорядженням міського голови «Про визначення тимчасового облаштованого місця для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора та розроблення нових Правил приймання стічних вод у комунальні системи каналізації м. Лубни» від 21 вересня 2018 року № 317р директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 доручено в термін до 26 вересня 2018 року визначити тимчасове місце з облаштованим майданчиком для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора (а. с.146, т. 1).

Листом КП «Лубни-водоканал» № 01-04/816 від 26 вересня 2018 року, підписаним директором ОСОБА_1 та адресованим міському голові, повідомлено про відсутність причин для визначення тимчасового місця з облаштованим майданчиком для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора, оскільки жодних ремонтних робіт біля розподільчої камери прийому рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , не проводиться і найближчим часом не планується проводити. Щодо розроблення Правил приймання стічних вод у комунальні системи каналізації м. Лубни спеціалістами водоканалу здійснюються роботи по їх розробці (а. с. 147, т. 1).

Згідно витягу із рішення міського голови від 26 вересня 2018 року № 231 «Про промислову, громадську та житлово-комунальну забудову» дозволено відділу житлово-комунального господарства та капітального будівництва виконавчого комітету міської ради капітальний ремонт технологічного під`їзду до розподільчої камери за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано виготовити проектно-кошторисну документацію та погодити її у встановленому порядку (а. с. 37, т. 2).

Листом від 05 жовтня 2018 року № 1-12/802 міський голова зобов`язав директора КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 повторно надати письмові пояснення в строк до 14 год. 00 хв. 05 жовтня 2018 року, чи буде ним, як керівником КП «Лубни-водоканал», виконано підпункт 1 пункту 1 розпорядження від 21 вересня 2018 року № 317р (а. с. 41, т. 2).

Листом КП «Лубни-водоканал» № 852 міському голові повідомлено, що жодних причин для визначення тимчасового місця з облаштованим майданчиком для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора, немає. Крім того, зазначено, що інше місце для зливу рідких нечистот на даний час неможливо визначити, так як жоден об'єкт комунальної системи каналізації не облаштований спеціальними засобами, котрі б мали пропускну спроможність та здійснювали очищення рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом (а. с. 42, т. 2).

З підстав невиконання підпункту 1 пункту 1 розпорядження міського голови № 317р від 21 вересня 2018 року розпорядженням міського голови від 10 жовтня 2018 року № 336р директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 оголошено догану (а. с.138, т. 1; а. с. 39, 40, т. 2).

У подальшому робочою групою, яка складалася з працівників виконавчого комітету Лубенської міської ради житлово-комунального господарства, відділу містобудування та архітектури, управління з питань комунального майна та земельних відносин, КП «Лубни-водоканал» та ТОВ «Чисте місто» складено акт обстеження технологічного під'їзду до розподільчої камери від 28 вересня 2018 року, яким встановлено, що під'їзд до розподільчої камери стічних вод від комунальних каналізаційних мереж в майданчик для розвороту технологічного транспорту по АДРЕСА_1 має кут нахилу 40 градусів, що не дає змоги безпечно здійснювати рух транспортними засобами на даному об'єкті.

Пунктами 1, 2 рішення 34 сесії 7 скликання Лубенської міської ради від 19 липня 2018 року «Про передачу мереж водопостачання» закріплено на праві господарського відання за КП «Лубни-водоканал» ділянки мереж водопостачання, що проходять підвальними, технічними та допоміжними приміщеннями житлових будинків або між ними та використовуються для надання послуг іншим споживачам (транзитних мереж), власників яких не встановлено. Доручено КП «Лубни-водоканал» здійснити заходи щодо проведення інвентаризації та незалежної оцінки мереж водопостачання, зазначених у пункті 1 цього рішення, та облікування його на балансі у відповідності до вимог чинного законодавства (а. с. 43-44, т. 2).

Листом № 01-04/656 від 07 серпня 2018 року директор КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 прохав міського голову надати перелік житлових будинків за адресами та перелік мереж (транзитних), власників яких не встановлено, а також вирішити питання стосовно оплати за послуги з отримання незалежної оцінки мереж водопостачання та виготовлення необхідної документації для здійснення приймання-передачі визначених мереж (а. с. 45, т. 2).

Листом управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради від 21 вересня 2018 року № 01-13/787 директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 роз'яснено, що перелік житлових будинків, у яких мережі водопостачання проходять підвальними, технічними та допоміжними приміщеннями житлових будинків або між ними та використовуються для надання послуг іншим споживачам (транзитних мереж), власників яких не встановлено, повинно бути відоме КП «Лубни-водоканал». Підприємство у своєму розпорядженні має відповідну базу даних щодо таких житлових будинків, оскільки надає послуги з водопостачання юридичним та фізичним особам відповідно до укладених договорів на водопостачання та водовідведення (а. с. 46, т. 2).

Із підстав невиконання рішення Лубенської міської ради від 19 липня 2018 року «Про передачу мереж водопостачання» директора КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 зобов`язано в строк до 17 год. 00 хв. 25 жовтня 2018 року повідомити про причини невиконання указаного рішення (а. с. 48, т. 2).

На дану вимогу листом від 25 жовтня 2018 № 01-04/896 директор КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 надіслав міському голові лист, в якому повідомив, що для виконання даного рішення орган місцевого самоврядування повинен взяти на облік безхазяйну річ та після спливу одного року за рішенням суду вона може бути передана у комунальну власність. Оскільки вказаної вимоги закону не дотримано органом місцевого самоврядування, то подальше виконання рішення міської ради є неможливим (а. с. 49, т. 2).

Розпорядженням міського голови виконавчого комітету Лубенської міської ради № 352р. 26 жовтня 2018 року директору КП «Лубни-водоканал» ОСОБА_1 оголошено догану в зв'язку із невиконанням пункту 2 рішення Лубенської міської ради від 19 липня 2018 року «Про передачу мереж водопостачання» (а. с. 31, т. 1).

29 жовтня 2018 року заступником міського голови подано службову записку з пропозицією притягнення директора КП «Лубни-водоканал» до дисциплінарної відповідальності (а. с. 58, т. 2).

29 жовтня 2018 року міським головою на адресу директора КП «Лубни-водоканал» надіслано листа, яким запропоновано в строк до 17 год. 00 хв. 29 жовтня 2018 року надати особисті письмові пояснення причин відсутності на засіданні робочої групи з перевірки розрахунку тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення та послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використання внутрішньо будинкових мереж), що надаються КП «Лубни-водоканал», та неподання розрахунків нових тарифів на водопостачання та водовідведення (а. с. 59, т. 2).

У відповідь на вказаний лист позивач листом № 01-048905 від 29 жовтня 2018 року повідомив про неможливість подання розрахунків нових тарифів на послуги водопостачання з причин, що вказані у листі (а. с. 60, т. 2).

Розпорядженням міського голови від 31 жовтня 2018 року № 364р ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП «Лубни-водоканал» з 02 листопада 2018 року за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, пункт 3 статті 40 КЗпП України та припинено з 02 листопада 2018 дію укладеного з ним контракту № 3 від 16 квітня 2010 року (а. с. 78, т. 2).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області здійснюється Верховним Судом у порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області підлягає залишенню без задоволення.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення відповідають.

Право на працю є основним конституційним правом громадян України. Згідно зі статтею 43 Конституції України право на працю визнається за кожною людиною і становить собою можливість заробляти на життя працею, яку людина вільно обирає або на яку погоджується.

Відповідно до статті 2 КЗпП України державою забезпечується право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, - включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Стаття 21 КЗпП України закріплює рівність трудових прав громадян України.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Розпорядженням міського голови від 31 жовтня 2018 року № 364р ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП «Лубни-водоканал» з 02 листопада 2018 року за систематичне невиконання без поважних причин посадових обов'язків, пункт 3 статті 40 КЗпП України та припинено з 02 листопада 2018 дію укладеного з ним контракту № 3 від 16 квітня 2010 року.

Підставою для винесення вказаного розпорядження була наявність двох дисциплінарних стягнень у вигляді доган від 10 жовтня 2018 року за невиконання підпункту 1 пункту 1 розпорядження міського голови від 21 вересня 2018 року № 317р «Про визначення тимчасового облаштованого місця для зливу рідких нечистот, які вивозяться асенізаційним транспортом від підприємств та приватного сектора, та розроблення нових Правил приймання стічних вод у комунальній системі каналізації м. Лубни» та від 26 жовтня 2018 року за невиконання пункту 2 рішення 34 сесії сьомого скликання Лубенської міської ради від 19 липня 2018 року «Про передачу мереж водопостачання».

Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника можу бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Без отримання письмових пояснень від працівника або складання акта про відмову надати такі пояснення накладати на працівника дисциплінарні стягнення відповідно до статті 149 КЗпП України неправомірно.

Межі повноважень та посадових обов`язків ОСОБА_1 , як керівника комунального підприємства, чітко регламентовані умовами контракту та посадової інструкції. Реалізація покладених на нього завдань, зокрема, організація виробничо-господарської діяльності підприємства, здійснюється на основі застосування методів обґрунтованого планування нормативних матеріалів, фінансових і трудових витрат, що можливо виключно за взаємодії із власником та засновником цього підприємства на підставі його управлінських рішень.

Пунктом 7 контракту від 16 квітня 2010 року № 3 передбачено, що директор здійснює нагляд за поточним керівництвом підприємства, організовує його виробничо-господарську, соціально-побутову та іншу діяльність, забезпечує виконання завдань підприємства, передбачених чинним законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Відповідно до пункту 5 вказаного контракту директор підзвітний наймачу у межах, які встановлені чинним законодавством, статутом підприємства та цим контрактом.

Згідно пункту 2.8 посадової інструкції № 1 директора КП «Лубни-водоканал» директор сприяє створенню безпечних і сприятливих умов праці, додержання вимог законодавства.

Пунктом 2.1 статуту КП «Лубни-водоканал» визначено, що метою діяльності підприємства є надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення населенню, підприємствам, установам та організаціям і отримання прибутку.

Відповідно до пункту 2.2 статуту КП «Лубни-водоканал» основним напрямком діяльності підприємства, серед іншого, є технічне забезпечення, функціонування і експлуатація водопровідно-каналізаційного господарства м. Лубни.

Пунктом 2.3 вказаного статуту передбачено, що підприємство здійснює такі функції, серед іншого, й забезпечує належне утримання, технічне обслуговування та ремонт споруд, мереж, механізмів, спеціальних автомобілів.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Із наведеного вище та умов контракту № 3 від 16 квітня 2010 року, статуту КП «Лубни-водоканал», посадової інструкції № 1 директора КП «Лубни-водоканал» не вбачається, що позивач був наділений відповідним колом обов'язків щодо виконання вищевказаних рішень органу місцевого самоврядування.

Касаційна скарга містить посилання на те, що невиконання розпорядження міського голови суперечило пунктам 2.2 - 2.3 статуту КП «Лубни-водоканал» та пункту 7 контракту № 3, проте зміст наведених положень установчого документа підприємства та контракту містить загальний характер та не розкриває коло конкретних посадових обов'язків позивача.

Таким чином, відповідач не довів, що позивач відповідно до зобов'язальних інструкцій має вчиняти дії по виконанню вищевказаних доручень органу місцевого самоврядування, а саме по собі існування розпоряджень міського голови, якими зобов'язано керівника КП «Лубни-водоканал» здійснити певну роботу, не може доводити вини позивача у порушенні трудової дисципліни чи у невиконанні своїх функціональних обов'язків, обсяг яких визначено певним регуляторним документом.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконанням працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Як роз'яснено у пунктах 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з'ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 частини першої статті 40, пунктом 1 частини першої статті 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або зняті достроково (стаття151 КЗпП України), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни у відповідності до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минулого не більше одного року.

Виходячи з норм чинного законодавства, для розірвання трудового договору за підставою, що міститься у пункті 3 частини першої статті 40 КЗпП України, необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов'язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов'язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Для застосування цієї підстави розірвання трудового договору важливим є невиконання працівником обов'язків, передбачених трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. При цьому не може вважатися порушенням трудової дисципліни невиконання обов'язків, які виходять за межі трудових або не випливають з трудового договору. Цю підставу не можна застосовувати до працівника, який відмовився виконати незаконне розпорядження роботодавця, або за відмову виконання роботи, яка не входить до кола його посадових обов'язків, а також за дії, що не пов'язані з виконанням службових обов'язків.

Таким чином, задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що вжиті відносно ОСОБА_1 заходи дисциплінарного стягнення у вигляді доган є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, а в розпорядженні про звільнення не вказано, в чому саме полягало систематичне невиконання без поважних причин посадових обов`язків, та чим ці обов'язки передбачені, тому звільнення позивача відбулось із порушенням трудових прав працівника, що є підставою для його поновлення на роботі.

Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому їх відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 402, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 27 травня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович