Справа №601/388/20
Провадження № 2/601/279/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про зняття арешту з майна.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що на даний момент їй стало відомо, що вона безпідставно позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта наявний запис про арешт всього її нерухомого майна, винесений на підставі постанови про арешт майна боржника від 15 листопада 2011 року по виконавчому провадженню № 28697701. Однак з відповіді Кременецького МВ ДВС № 1011 від 10 лютого 2020 року вбачається що виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області №2-359 від 30 травня 2011 року фактично не виконаний та повернутий стягувачу. Повторно вищевказаний виконавчий лист до відділу виконання не пред`являвся, тому просить суд винести рішення яким зняти арешт з всього її нерухомого майна.

Відповідно до ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

За клопотанням представника позивача адвоката Сідорова В.М. ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 15 квітня 2020 року замінено по справі первісного відповідача - Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції належним відповідачем Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та залучено до участі у справі, як третю особу яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (вул. Козубського, 4 м. Кременець).

03 березня 2020 року до суду представником Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції подано відзив на позовну заяву, згідно якого Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 до них є безпідставними, оскільки у них на виконанні знаходилися виконавчі листи Кременецького районного суду Тернопільської області № 2-359 від 30 травня 2011 року та № 1909/2655 від 19 грудня 2012 року, які фактично не виконані у зв`язку відсутністю у ОСОБА_1 майна та повернені стягувачу. На даний час виконавчі листи повторно до відділу на виконання не пред`являлись.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від її представника адвоката Сідорова В.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача та представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини їх неявки суду невідомі. Відзиву на позов не подав.

Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, оцінивши досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

З свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 від 19 липня 2013 року року вбачається, що ОСОБА_1 19 липня 2013 року змінила прізвище на ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис № 14.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 200891620 від 19 лютого 2020 року вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 та відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та відомості з державного реєстру іпотек відсутні.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 200891753 від 19 лютого 2020 року вбачається, що накладено арешт на все рухоме майно ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, № листопада 2011 року, ВДВС Кременецького РУЮ ч/з ОСОБА_3 , відомості з державного реєстру іпотек відсутні.

З повідомлення Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції № 10111 від 10 лютого 2019 року вбачається, що згідно інформації, яка міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП), на виконанні у відділі знаходилися виконавчі документи, які фактично не виконані: виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області № 2-359 від 30 травня 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 378368, 77 грн. боргу ( № в ЄДРВП 28697701). 15 листопада 2011 року винесено постанову про арешт майна боржника, 11 квітня 2012 року винесено постанову про розшук майна боржника, 28 травня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47( відсутність у боржника майна); виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області № 1909/2655 від 19 грудня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 107,30 грн. судового збору (№ в ЄДРВП 36189961). 28 травня 2013 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку). Також на виконанні у відділі перебувала ухвала Кіровського районного суду м. Дніпротетровська № 2-1836 від 14 лютого 2011 року про накладення арешту на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 19 квітня 2011 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ч.1 ст. 49 (фактичне повне виконання рішення). На даний час виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області № 2-359 від 30 травня 2011 року та виконавчий лист Кременецького районного суду Тернопільської області № 1909/2655 від 19 грудня 2012 року повторно до відділу на виконання не пред`являвся.

Таким чином, на даний час у відділі державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції на виконанні відсутні виконавчі документи щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 ..

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Статтею 391 цього ж Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі: визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; визнання боржника банкрутом; фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; погашення, списання згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Аналізуючи вищенаведені обставини, в даний час дія арешту на нерухоме майно порушує право позивача, оскільки відповідно до відомостей наданих Кременецьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції виконавчі документи щодо стягнення боргу у відділі на виконанні відсутні.

Враховуючи встановлені обставини, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право позивача на володіння майном, внаслідок чого вона буде позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм спадковим майном на власний розсуд, оскільки будь-яке виконавче провадження відносно ОСОБА_1 , яка є власником вищевказаного майна, в провадженні Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції відсутнє, суд прийшов до висновку, що відповідно до встановлених обставин та закону, арешт накладений на майно боржника знімається та скасовується, державним виконавцем не були здійснені заходи щодо зняття арешту, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Питання про відшкодування понесених судових витрат позивачем не ставилося, які підлягають віднесенню за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 316, 317, 319, 321 Цивільного кодексу України, ст. 258, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , реєстраційний номер обтяження 12376914, що накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, 28697701, 15 листопада 2011 року ВДВС Кременецького РУЮ ч/з ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_2 .

Представник позивача: адвокат Сідоров Віталій Михайлович, місцезнаходження, вул. Б.Харчука, 2 «а» м. Кременець Тернопільської області.

Відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , що знаходиться за адресою вул. Грушевського, 1 «д» м. Київ, 01001.

Третя особа: Кременецький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно - Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції, місцезнаходження, вул. Козубського, 4 м.Кременець Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2020 року.

Головуючий