Справа № 216/230/20
Провадження № 2-о/216/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:секретаря судового засідання Риженко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області, про встановлення факту прийняття спадщини та належності права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату, -

в с т а н о в и в:

15 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту прийняття спадщини та належності права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід заявника ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , в якому померлий проживав разом з дружиною ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_2 належало право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 на землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р.

Після смерті ОСОБА_2 фактично спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 , оскільки проживала разом з ним з однією адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина на окрім вищевказаного майна, яке належало ОСОБА_2 , також право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_2 на землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р.

Після смерті ОСОБА_3 фактично спадщину прийняв її син ОСОБА_4 , оскільки вступив в управління та володіння спадковим майном згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року).

ОСОБА_4 , який являється батьком заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого з заявою про прийняття спадщини до Першої Криворізької державної нотаріальної контори звернулася мати заявника ОСОБА_5 , однак постановою від 12 квітня 2013 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, та рекомендовано в судовому порядку встановити факт, що померлий ОСОБА_4 , був рідним сином померлих ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у свідоцтві про народження її померлого чоловіка ОСОБА_4 , прізвище його батька зазначено на російській мові « ОСОБА_6 », матері « ОСОБА_7 », а у свідоцтвах про смерть російською мовою « ОСОБА_6 », українською мовою « ОСОБА_3 ».

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2014 року, встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , після смерті якої заявник як єдиний спадкоємець звернувся до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка складається із земельних часток (паїв), які належали ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично прийняв спадщину після їх смерті, але юридично не оформив, після смерті спадкоємцем стала мати ОСОБА_5 . Постановою нотаріуса від 21 листопада 2019 заявнику було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку тим, що не можливо встановити факт своєчасного прийняття спадщини (фактичне управління або володіння майном померлих) згідно ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_4 після смерті матері, ОСОБА_3 . Крім того сертифікат НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий 26.05.1997 Вознесенською районною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р та сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 № 394-р містять незастережні підчистки на виправлення в прізвищі власників сертифікатів. Тобто вбачається, що першочергово при внесенні відомостей до сертифікатів в них було допущено помилку та вказано у обох сертифікатах на право на земельну частку (пай) прізвище « ОСОБА_8 », а потім внесено виправлення та дописано вручну літеру «а», так як згідно документів вірне прізвище « ОСОБА_8 ». Натомість на сьогоднішній день виправлення чинить перешкоду в отриманні заявником свідоцтва про право на спадщину. Крім того, нотаріусом вказано, що сертифікат на право на земельну частку НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 був виданий після смерті ОСОБА_2 , а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 . Посилаючись на вищевказані обставини, заявник просить суд задовольнити заяву.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_9 надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти заявлених вимог заявника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_3 (до реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_7 перебували у зареєстрованому шлюбу з 06.08.1936, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.13).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до смерті проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається із свідоцтв про смерть та довідок секретаря Щербанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 26.08.2011 (а.с.12, 14, 15).

Відповідно до сертифікатів на право на земельну частку (пай) від 26.05.1997, ОСОБА_2 належало право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 на землю, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на його ім`я на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р, та ОСОБА_3 належало право на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_2 на землю, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовах кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на її ім`я на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р (а.с. 17-18).

Із посвідки про народження встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 (а.с.19). ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (до реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_9 , перебували у зареєстрованому шлюбу з 19.06.1974, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.21).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.22), рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2014 року, яке набрало законної сили 09.12.2014, за заявою ОСОБА_5 , встановлено факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 , є рідним сином ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області, та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с. Шевченко Вознесенського району Миколаївської області (а.с.23).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 (а.с.24), після смерті якої до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та постановою від 21 листопада 2019 року, останньому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що спадкове майно складається із земельних часток (паїв), які належали ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем яких була ОСОБА_5 , так як вони були батьками її чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично прийняв спадщину після їх смерті, але юридично не оформив. Неможливо встановити факт своєчасного прийняття спадщини (фактичне управління або володіння майном померлих) згідно ст. 549 ЦК УРСР ОСОБА_4 після смерті матері ОСОБА_3 . Крім того, сертифікат НОМЕР_1 на право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий 26.05.1997 Вознесенською районною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р та сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданий 26.05.1997 Вознесенською районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_3 на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 № 394-р містять незастережні підчистки на виправлення в прізвищі власників сертифікатів (а.с.26).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, статтею 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт прийняття спадщини та належності права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату, та приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку вищеоговорених фактів, заява підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 76-81, 263-265, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області, про встановлення факту прийняття спадщини та належності права на земельну частку (пай) на підставі сертифікату задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 на землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 26 травня 1997 року Вознесенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 року №394-р.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 на землі, яка перебувала у колективній власності агрофірми «Щербані», розміром 4,47 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), виданого 25 травня 1997 року Вознесенською районною державною адміністрацією на підставі рішення Вознесенської райдержадміністрації від 13 грудня 1996 №394-р.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- заінтересована особа: Вознесенська районна державна адміністрація Миколаївської області, , місцезнаходження:50000, Миколаївська область, м. Вознесенськ, пл. Центральна,буд. 1.

Суддя Ю.В.Онопченко