Справа № 445/58/19 Головуючий у 1 інстанції: Бакаїм М.В.
Провадження № 22-ц/811/553/20 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

розглянув апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін

на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року в складі судді Бакаїм М.В.

у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства АСК «Скарбниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» відшкодування в порядку регресу в розмірі 49000,00 грн. та 1762.00 грн. судового збору.

Дане рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.

Вказує, що рішення прийнято з порушенням норм процесуального права, не відповідає нормам матеріального права, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Зазначає, що обґрунтовуючи позицію позивач робив посилання на те, що ДТП сталася з причин «пневматичного вибуху» шини заднього колеса автомобіля «RENAULT385.19т», такий висновок підтверджується схемою складеною учасниками ДПТ. З огляду на зазначене об`єктом дослідження мало бути заднє колесо автомобіля «RENAULT385.19т», проте об`єктом дослідження було колесо встановлене при причепі.

Вказує, що у позивача на час звернення до суду не було доказів, що ДТП відбулося у наслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу відповідача існуючим вимогам Правил дорожнього руху, що виключало можливість застосувати у якості правового обґрунтування положення п.п. «г» п.38.1.1. ст.. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вважає, що суд не мав брати до уваги лист експерта ОСОБА_3 від 12.12.2019 року №272, оскільки такий не відповідає вимогам інструкції ні за формою ні за змістом.

Просить, рішенняЗолочівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 рокускасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

ПрАТ «СК Скарбниця» подало відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4, 5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що 22.04.2018 року між ПрАТ АСК «Скарбниця» та ОСОБА_1 були укладені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за Полісом № АМ/3301126 та АМ/3526379. Страхувальником за полісом виступає ОСОБА_1 , об`єкт страхування - автомобіль марки «Renaul 385.19T», державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобільний причіп марки "Trailor S 383EL1L", державний номерний знак НОМЕР_2 .

З повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Renaul НОМЕР_3 », державний номерний знак НОМЕР_1 та автомобільний причіп марки "Trailor S 383EL1L", внаслідок вибуху задньої шини колеса автомобіля, здійснив зіткнення з автомобілем "BMV 520L", яким керував ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення автомобілю "BMV 520L" були завдані технічні пошкодження.

Відповідно до страхового акту № 131/цв/18 (аварійний сертифікат) даний випадок кваліфікується як страховий, розмір страхового відшкодування за договором страхування АМ /3301126 від 22.04.2018 року становить 49000 грн. Згідно з додатком № 1 до страхового акту № 131/цв/18 розмір страхового відшкодування разом із вартістю експертизи ФОП ОСОБА_5 становить 54500.00 грн.

11.07.2018 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся до ПрАТ АСК «Скарбниця» із заявою на виплату страхового відшкодування .

Відповідно до звіту № 26840 про оцінку колісного транспортного засобу автомобіля "BMV 520L", реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартість відновлювального ремонту вищевказаного автомобіля складає: ринкова вартість КТЗ до пошкодження 842049,30грн., вартість відновлювального ремонту- 95752,20 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в тому числі ПДВ - 15958.70 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийняв, як докази, лист № 5/09/19 від 23.09.2019 року та уточнення до висновку № 3с/9 від 21.09.2018 року інженерно-технічного експертного дослідження за вих. № 8 від 16.12.2019 року, щодо врахування у висновку № 3с/9 щодо уточнення об`єкта дослідження- шини, яка належала автомобілю «Renaul 385.19T», державний номерний знак НОМЕР_1 . та вважав позовні вимоги ПрАТ «АСК «Скарбниця» про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування із водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП законними та обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожнього-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступник) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною першою статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Дії осіб, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), визначені у статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування (частина перша статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Вказаною нормою також визначено вимоги до змісту та необхідних додатків до заяви про страхове відшкодування.

За приписами статті 989 ЦК України та статті 21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов`язаний, зокрема, вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшенню; повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страхувальника.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: 1) навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 2) вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); 3) невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; 4) неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

У разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

ПрАТ АСК «Скарбниця» виплатило ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 49000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №№ 1834, 1835.1832,1833.1829,1831 від 09.10.2018 року .

Відповідно до пп. «г» п.38.1.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової діяльності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 31.1. Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до пп. а, б п. 31.4. Правил дорожнього руху, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: а) шини легкових автомобілів та вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою до 3,5 т мають залишкову висоту малюнка протектора менше 1,6 мм, вантажних автомобілів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т - 1,0 мм, автобусів - 2,0 мм, мотоциклів і мопедів - 0,8 мм.Для причепів установлюються норми залишкової висоти малюнка протектора шин, аналогічні нормам для шин автомобілів-тягачів; б) шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини;

Як вбачається з висновку № 3с/9 інженерно-технічного експертного дослідження Західного центру Українського відділення Всесвітньої лабораторії, складеному 21.09.2018 року ФОП ОСОБА_3 : 1. Безпосередньою технічною причиною руйнування (розриву) шини "MICHELIN Х Multi 315.70R22.5", що була встановлена на осі причепа Тrailor (1991 року випуску), р.н. НОМЕР_5 , стало перевищення в певний момент часу зовнішніх зусиль, що діяли на шину в процесі руху, які сукупно із зниженням рівня міцністних характеристик корд-брекеру призвели до так званого " ІНФОРМАЦІЯ_1 вибуху" шини. Зниження міцності корд-брекеру, розшарування каркасу та, як наслідок, загальне зменшення несучої здатності шини було спричинено зменшенням міцністних характеристик ниток корду внаслідок їх корозії. 2. Стан досліджуваної шини на момент виникнення в ній " пневматичного вибуху" не відповідав вимогам нормативної документації на її експлуатацію.

Як вбачається з листа директора Західного центру Українського відділення Всесвітньої лабораторії ОСОБА_3 , у висновку № 3с/9 було помилково вказано, що зруйнована шина належала до причепа "Trailor S 383EL1L" д.н.з НОМЕР_5 , в зв`язку з тим, що була описка в заяві № 282 від 02.08.2018 р. на проведення експертного дослідження. Досліджувалась шина, яка належала автомобілю «Renaul 385.19T», державний номерний знак НОМЕР_1 . (а.с.66)

З уточнення до висновку № 3с/9 від 21.09.2018 року інженерно-технічного експертного дослідження по заяві ПрАТ "Скарбниця" вбачається, що відповідно до обставин, встановлених в справі №445/58/19 за позовом ПрАТ СК «Скарбниця» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, що знаходиться на розгляді в Золочівському районному суді Львівської області та відповідно до листа Голови правління ПрАТ «Скарбниця» ОСОБА_6 від 12 грудня 2019 року за № 272, в експертному висновку №Зс/9 інженерно-технічного експертного дослідження від 21 вересня 2018 року по заяві ПрАТ «Скарбниця» від 02.08.2018 року за № 282 в тексті заяви була допущена описка, а саме було вказано, шо зруйнована шина причепа Trаilor д.н.з. НОМЕР_5 , хоч в дійсності це була шина самого автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 .(а.с.93)

В зв`язку з цими обставинами в тексті висновку експертом, що проводив дослідження вносяться зміни, відповідно до яких треба читати:

-на стор. 1 в абзац 1 висновку «...провести експертне інженерно-технічне дослідження в зв`язку із руйнуванням (розриву) шини автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 та за результатами дослідження надати висновок.»;

-на стор.1 в абзаці 3 питання 1 «Що стало причиною руйнування (розриву) шини, яка була встановлена на колесі автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 »;

-на стор.2 в розділі «Дослідження» абзац 1 «На дослідження надана шина, яка була встановлена на диску колеса автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 . Шина перебуває окремо від диску та має суттєві пошкодження, шо роблять її непридатною до експлуатації»;

На стор. 7 розділу « ІНФОРМАЦІЯ_2 частина ІНФОРМАЦІЯ_3 » абзац 3 «Таким чином, за результатами проведених досліджень та аналізу пошкоджень експерти приходить до висновку про те, що безпосередньою технічною причиною руйнування (розриву ) шини «MICHELIN X MultiWay 3D 315/70R22.5», що була встановлена на колесі автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 , стало перевищення в певний момент часу зовнішніх сил, що діяли на шину в процесі руху, які сукупно із зниженням рівня міцністних характери стик корд-брекеру призвели до так званого «пневматичного ІНФОРМАЦІЯ_4 »...;

-на стор.8 розділу «Висновки» абзац 1 «1. Безпосередньою технічною причиною

руйнування (розриву) шини «MICHELIN X MultiWay 3D 315/70R22.5», що була встановлена на колесі автомобіля RENAUL 385 д.н.з. НОМЕР_6 , стало перевищення в певний момент часу зовнішніх сил, що діяли на шину в процесі руху, які сукупно із зниженням рівня міцністних характеристик корд-брекеру призвели до ІНФОРМАЦІЯ_5 « ІНФОРМАЦІЯ_4 » шини.".

Окрім цього, як вбачається з аудіозапису судового засідання Золочівського районного суду Львівської області від 10 грудня 2019 року, експерт ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що у висновку № 3с/9 було помилково вказано, що зруйнована шина належала до причепа "Trailor S 383EL1L" д.н.з НОМЕР_5 , в зв`язку з тим, що була описка в заяві № 282 від 02.08.2018 р. на проведення експертного дослідження.

У відповідності до вимог ст..76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апелянт заперечує щодо посилання суду на висновок експерта, та вважає такий неналежним доказом, проте не заявляє клопотання щодо призначення додаткової чи повторної експертизи, та не заперечує сам факт того, що ДТП сталося внаслідок «пневматичного вибуху» шини заднього колеса автомобіля «RENAUL 385.19т».

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірних висновків щодо задоволення позову проте не погоджується з посиланням суду на підпункти 38.1.1 «а» та «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки такі не стосуються обставин даної справи.

Оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на підпункти 38.1.1 «а» та «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні шляхом виключення з мотивувальної частини рішення посилання на підпункти 38.1.1 «а» та «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 рокузмінити, виключивши з мотивувальної частини рішення посилання на підпункти 38.1.1 «а» та «ґ» пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 грудня 2019 року в іншій частині залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 04.06.2020 року.

Головуючий

Судді