СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/118/20
ун. № 759/938/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Ярошенко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві скаргу представника ТОВ "АНСУ" - Кононова І.К. на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровської В.О. під час виконання рішення суду, заінтересована особа: ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 року Святошинським районним судом м.Києва ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

08.05.2020 року до Святошинського районного суду м.Києва надійшла зазначена скарга, в якій скаржник просить дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровської В.О. визнати неправомірними, скасувати постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 07.02.2020 р. та постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.02.2020 р. за виконавчим провадження № 61071997, зобов`язати відновити провадження, зобов`язати внести зміни (доповнення) реєстраційних даних, зобов`язати виконавця виконати рішення в повному обсязі.

Ухвалою судді від 19.05.2020 прийнято скаргу до розгляду та призначено судове засідання.

В судове засідання скаржник та або його представник не з`явились, причини неявки не відомі. Від представника ТОВ "АНСУ" - Кононова І.К. надійшла заява про розгляд скарги за його відсутності.

Державний виконавець та боржник або їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Оскільки, відповідно до ч. ч. 1 2 ст. 450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши скаргу та матеріали справи, дійшов висновку про розгляд скарги у відсутність осіб, які не з`явились до суду, зважаючи на строки розгляду даної скарги, та приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Святошинським районним судом м.Києва ухвалено рішення від 12.11.2015р. про часткове задоволення позовних вимог у справі за позовом ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та Кредит»" (код ЕДРПОУ 25745867 р/р НОМЕР_2 МФО 300131 філія «Центральне РУ» АТ «Банк « Фінанси та кредит») заборгованість по кредитному договору в розмірі 1116,99 доларів США (одна тисяча сто шістнадцять дол.99 центів США), судові витрати по справі в розмірі 243 грн. 60 коп.(двісті сорок три грн.60 коп.). В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по нарахованих відсотках та пені відмовлено (а.с. 127-128, том №1).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.01.2016 року вказане рішення Святошинського районного суду м.Києва від12.11.2015 р. в частині відмови в задоволені позову про стягнення заборгованості по процентам та пені, скасовано. В цій частині ухвалено нове рішенням, яким з ОСОБА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та Кредит»" стягнуто заборгованості по нарахованих відсотках в розмірі 126 доларів США та пеню в розмірі 8 048,61 грн. (а.с. 166-168, том №1).

11.07.2016 року судом видано виконавчий лист по справі (а.с. 176, том №1).

Ухвалою суду від 20.05.2019 року замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та Кредит»" на ТОВ "АНСУ"(а.с. 219-220, том №1).

Ухвалою суду від 19.11.2019 року заяву ТОВ "АНСУ" про видачу дублікату виконавчого листа задоволено (а.с. 219-220, том №1).

11.01.2020 року видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк «Фінанси та Кредит»" заборгованість по кредитному договору в розмірі 1116,99 доларів США (одна тисяча сто шістнадцять дол. 99 центів США), судові витрати по справі в розмірі 243грн.60коп.(двісті сорок три грн. 60коп.) та заборгованість по нарахованих відсотках в розмірі 126 доларів США та пеню в розмірі 8048,61 грн. (а.с.7, том № 2).

07.02.2020 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровською В.О. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № 61071997. Змінено розмір грошових коштів, які підлягають стягненняю, зазначено загальну суму стягнення 11 789,30 грн.. Як зазначено в даній постанові зміни внесено на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.01.2016 року (а.с. 23, том №2).

11.02.2020 року державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровською В.О. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадженя у виконавчому провадженні № 61071997 в зв`язку з його виконаням в повному обсязі в сумі 11789,30 грн.. Як вбачається з даної постанови, сума боргу врахована з врахуванням постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № 61071997 від 07.02.2020 р. (а.с. 24, том №2).

Зазначені постанови скаржник (стягувач) вважає протиправними та просить їх скасувати.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що примусове виконання судових рішень і рішень інших органів покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно частин 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Отже, за змістом вказаних норм закону, обов`язковою умовою для задоволення скарги є встановлення факту порушення прав заявника.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладається на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Стаття 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлює обов`язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 9 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом

Як вбачається з дублікату виконавчого листа, останній виданий Святошинським районним судом м. Києва вже з врахуванням рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.01.2016 року.

Тобто, встановлено, що державний виконавець під час винесення постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних неправомірно зменшив суму боргу, яка підлягає стягненню.

Також постанова про закінчення виконавчого провадженя у виконавчому провадженні № 61071997, є передчасною, оскільки, як встановлено судом, рішення суду в повній мірі не виконано.

Суд, звертає увагу, що відповідно до Закону державний виконавець має вчиняти дії на виконання судового рішення, а не навпаки.

Відповідно до положень Основного Закону - Конституції, судові рішення, які набрали законної сили є обов`язковими для виконання.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

За таких обставин, оскаржувані постанови державного виконавця порушує права стягувача, отже, прийняте без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів стягувача та не відповідає нормам чинного законодавства та підлягає скасуванню. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Оскільки у ході розгляду справи встановлено, що державний виконавець протиправно виніс постанову від 07.02.2020 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні № 61071997 та постанову від 11.02.2020 року про закінчення виконавчого провадженя у виконавчому провадженні № 61071997, суд вважає, що відновлення порушеного права стягувача можливе не інакше, як шляхом скасування даних постанов. Відповідно до ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання. Не потребують додаткового захисту вимоги скаржника про зобов`язання відновити провадження, зобов`язання внести зміни (доповнення) реєстраційних даних та зобов`язання виконавця виконати рішення в повному обсязі, оскільки скасування вищезазначених постав є підставою для відновлення виконавчого провадження за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 8, 55, 61, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5, 9, 13, 15, 18, 26, Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 1-19, 23, 76-89, 95, 351, 352, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Скаргу представника ТОВ "АНСУ" - Кононова І.К. на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровської В.О. під час виконання рішення суду, заінтересована особа: ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровської В.О. під час постановлення постанови від 07.02.2020 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні №61071997 та постанови від 11.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 61071997.

Скасувати постанову від 07.02.2020 року про зміну (доповнення) реєстраційних даних у виконавчому провадженні №61071997 та постанову від 11.02.2020 року про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні №61071997, винесені державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Домбровською В.О.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до Київського апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Бабич