"09" червня 2020 р. Справа № 363/607/20
09 червня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: Котлярової І.Ю.
при секретарі: Палій Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгорода в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного підприємства «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Представник ДП Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказавши, що 29.11.2014 року між державним підприємством «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України» та ОСОБА_1 , як з народним депутатам України VIІІ скликання, було укладено договори про винайм двохкімнатного готельного номеру 1613 за № 129, дію яких пролонговано відповідними договорами та додатковими угодами від 17.12.2015 року № 243, договір від 01.01.2017 року № 49-Д, договір від 28.12.2018 року № 058 по 15.08.2019 року згідно яких, за послуги надані позивачем відповідачу за винайм однієї із кімнат, оплату здійснював Апарат Верховної Ради України у відповідності до Закону України «Про статус народного депутата України» та інших нормативно - правових актів, що регулювали сплату цих коштів. 29.11.2014 року між позивачем та відповідачем укладено ряд договорів про доплату за винайм двокімнатного готельного номеру 1613 починаючи від 29.11.2014 (від 29.11.2014 № 129-1, який пролонговано по 15.08.2019 року відповідними договорами від 30.12.2015 року № 316, від 01.01.2017 року № 91-Д, від 29.12.2017 року № 291217/39, від 28.12.2018 року № 058-1 та додатковою угодою № 1 від 01.02.2019 року до договору про доплату за винайм готельного номеру народним депутатом України від 28.12.2018 року № 058-1 за ціною 100,00 гривень, а з 01.02.2018 року - 200 гривень за добу по 15.08.2019 року, тобто по день фактичного користування відповідачем зазначеним двохкімнатним готельним номером підприємства, а саме за користування іншою кімнатою цього готельного номеру.
Відповідно до пункту 3.2. Договорів про доплату за винайм готельного номеру укладених між сторонами у період з 29.11.2014 року по 15.08.2019 року зазначено, що платежі відповідачем вносяться авансом за один місяць до тридцятого числа поточного місяця користування (винайму) цього двохкімнатного готельного номеру НОМЕР_1 . Відповідач повинен був сплачувати від 2800,00 грн. до 3100,00 гривень щомісячно, а починаючи з 01.02.2019 року по 15.08.2019 року від 5600,00 грн. до 6200,00 грн. відповідно, в залежності від кількості календарних днів у місяці протягом якого позивачем надавались відповідачу послуги із винайму двохкімнатного готельного номеру 1613 згідно договорів про доплату. На момент припинення договорів про доплату станом на 15.08.2019 року у відповідача виникла непогашена заборгованість перед позивачем на суму 131 700,00 грн. Позивач не одноразово у телефонному режимі та шляхом направлення відповідних листів відповідачу просив його погасити наявну заборгованість перед ДП «Готельний комплекс «Київ» шляхом внесення до каси підприємства грошових коштів за надані послуги згідно зазначених договорів, що підтверджується листами ДП «Готельний комплекс «Київ» від 18.06.2019 року № 15-5/16-85, від 06.08.2019 року № 15-5/16-159, від 16.08.2019 року № 15-5/16-162. Крім того підприємство у відповідь на лист відповідача від 15.08.2019 року направило своїм листом від 21.08.2019 року № 15-5/16-165 акти звіряння взаємних розрахунків за період з 29.11.2014 року - 15.08.2019 року між ДП «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України» і народним депутатом України ОСОБА_1 згідно договорів про доплату за винайм готельного номеру, проте екземпляр зазначеного акта відповідачем до підприємства не повернуто. Протягом двох місяців з моменту припинення договорів про доплату відповідач декілька разів вносив частину суми заборгованості до каси підприємства, а саме 29.10.2019 року відповідач вніс до каси підприємства 49 400,00 грн. та особисто запевнив, що до кінця 2019 року остаточно погасить заборгованість у розмірі 57 300,00 грн., однак борг не був погашений. 27.12.2019 року за № 15-5/16-260 позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 1 з проханням виконати договірні зобов`язання в повному обсязі та сплатити наявну заборгованість перед підприємством на загальну суму 57 300, 00 грн. Відповідач не в повному обсязі виконав свої зобов`язання згідно умов договору про доплату чим порушив права позивача. На підставі викладеного просив суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь державного підприємства «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України» суму заборгованості за надані послуги по договорам про доплату у розмірі 57 300,00 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн.
Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 17.03.2020 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач до суду не з`явився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті суду про його виклик, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться у матеріалах справи, заяви про розгляд справи за його відсутність до суду не надходило, не скористався своїм правом та не надав суду відзив на позовну заяву і всі письмові докази, а тому суд, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідача.
На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що 29.11.2014 року між державним підприємством «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України» та ОСОБА_1 , як з народним депутатам України VIІІ скликання, було укладено договори про винайм двохкімнатного готельного номеру 1613 за № 129, дію яких пролонговано відповідними договорами та додатковими угодами від 17.12.2015 року № 243, договір від 01.01.2017 року № 49-Д, договір від 28.12.2018 року № 058 по 15.08.2019 року згідно яких, за послуги надані позивачем відповідачу за винайм однієї із кімнат, оплату здійснював Апарат Верховної Ради України у відповідності до Закону України «Про статус народного депутата України» та інших нормативно - правових актів, що регулювали сплату цих коштів.
29.11.2014 року між позивачем та відповідачем укладено ряд договорів про доплату за винайм двокімнатного готельного номеру 1613 починаючи від 29.11.2014 (від 29.11.2014 № 129-1, який пролонговано по 15.08.2019 року відповідними договорами від 30.12.2015 року № 316, від 01.01.2017 року № 91-Д, від 29.12.2017 року № 291217/39, від 28.12.2018 року № 058-1 та додатковою угодою № 1 від 01.02.2019 року до договору про доплату за винайм готельного номеру народним депутатом України від 28.12.2018 року № 058-1 за ціною 100,00 гривень, а з 01.02.2018 року - 200 гривень за добу по 15.08.2019 року, тобто по день фактичного користування відповідачем зазначеним двохкімнатним готельним номером підприємства, а саме за користування іншою кімнатою цього готельного номеру.
Відповідно до пункту 3.2. Договорів про доплату за винайм готельного номеру укладених між сторонами у період з 29.11.2014 року по 15.08.2019 року зазначено, що платежі відповідачем вносяться авансом за один місяць до тридцятого числа поточного місяця користування (винайму) цього двохкімнатного готельного номеру НОМЕР_1 . Відповідач повинен був сплачувати від 2800,00 грн. до 3100,00 гривень щомісячно, а починаючи з 01.02.2019 року по 15.08.2019 року від 5600,00 грн. до 6200,00 грн. відповідно, в залежності від кількості календарних днів у місяці протягом якого позивачем надавались відповідачу послуги із винайму двохкімнатного готельного номеру 1613 згідно договорів про доплату.
Станом на 15.08.2019 року у відповідача виникла непогашена заборгованість перед позивачем на суму 131 700,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач не одноразово шляхом направлення відповідних листів відповідачу, просив його погасити наявну заборгованість перед ДП «Готельний комплекс «Київ» шляхом внесення до каси підприємства грошових коштів за надані послуги згідно зазначених договорів, що підтверджується листами ДП «Готельний комплекс «Київ» від 18.06.2019 року № 15-5/16-85, від 06.08.2019 року № 15-5/16-159, від 16.08.2019 року № 15-5/16-162.
Листом від 30.07.2019 року № 37/19-129 відповідач повідомив позивача про наміри з 15.08.2019 року припинення винайму готельного номеру 1613 на 16 поверсі підприємства, який винаймається відповідно до укладеного двостороннього договору між сторонами.
Згідно листа відповідача від 15.08.2019 року директору готельного комплексу «Київ» ОСОБА_2 , було повідомлено про проведення звірки суми заборгованості та про намір її погасити до кінця цього місяця зі своєї зарплати.
Підприємство у відповідь на лист відповідача від 15.08.2019 року направило своїм листом від 21.08.2019 року № 15-5/16-165 акти звіряння взаємних розрахунків за період з 29.11.2014 року - 15.08.2019 року між ДП «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України» і народним депутатом України ОСОБА_1 згідно договорів про доплату за винайм готельного номеру, проте екземпляр зазначеного акта відповідачем до підприємства не повернуто. Протягом двох місяців з моменту припинення договорів про доплату відповідач декілька разів вносив частину суми заборгованості до каси підприємства, а саме 29.10.2019 року відповідач вніс до каси підприємства 49 400,00 грн.
27.12.2019 року за № 15-5/16-260 позивачем направлено на адресу відповідача претензію № 1 з проханням виконати договірні зобов`язання в повному обсязі та сплатити наявну заборгованість перед підприємством на загальну суму 57 300, 00 грн. Добровільно відповідач заборгованість не сплачує, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частина 1 статті 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи листів, відповідач не заперечував, щодо наявності заборгованості перед позивачем
Однак, в порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав у повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Таким чином, у зв`язку з тим, що в порушення вимог договорів відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з ОСОБА_1 підлягає стягненню сума заборгованості за надані послуги по договорам про доплату у розмірі 57 300 гривень 00 копійок.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2 102,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 509, 526, 527, 530, 549, 610, 612, 629, ЦК України, ст. ст. 12, 13, 88, 141, 223, 280, 263-265, 354 ЦПК України, -
Позовні вимоги Державного підприємства «Готельний комплекс «Київ» Управління справами Апарату Верховної Ради України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вишгородського районного суду Київської області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Вишгородський районний суд Київської області.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Вишгородським РВ УДМС України в Київській області, 12.08.2014 року, адреса: АДРЕСА_1 .
Суддя І.Ю. Котлярова