1Справа № 335/9896/19 2/335/323/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі

головуючого судді Геєць Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Погосян М.А.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Житлово - будівельного кооперативу „Фортеця" про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, до Житлово - будівельного кооперативу „Фортеця" про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначила, що між нею та відповідачем укладений договір № 8.04.1.054 про сплату внеску у ЖБК „Фортеця" від 29.08.2016 року. Відповідно до п. 1.1. договору відповідач зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 , за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.

Згідно п. 1.5 договору сторони домовились, що об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 передається з наступними характеристиками : об`єкт нерухомості: квартира , секція: 4, поверх: 12 , загальна площа: 44,24 кв.м., номер: НОМЕР_1, примітки: вказана площа проектна, номер будівельний.

Відповідно до п. 1.6. договору сторони домовились, що об`єкт нерухомості передається учаснику з наступними оздобленнями: по приміщенню - газовий двоконтурний котел, металеві двері, вікна металоплатикові, штукатурення внутрішніх цегляних стін (за винятком стін ванни, туалету та стін, до яких примикає робоча кухонна поверхня), без фарбування стін, з встановленням внутрішніх перегородок (без оздоблення), без встановлення балконних блоків, без встановлення внутрішніх дверей та внутрішніх столярних виробів, без встановлення сантехнічних приладів, з комплектацією лічильника обліку води, газу і електроенергії, з встановленням електричної проводки до лічильника електроенергії, з встановленням електричних пристроїв згідно проекту, з встановленням стояків газопроводу, водопроводу і каналізації; по будівлі: з встановленням вікон, штукатуренням і фарбуванням стін в місцях загального користування, з облицюванням підлоги в місцях загального користування керамічною плиткою, з використанням електричної проводки і з встановленням електричних пристроїв згідно проекту в місцях загального користування.

Відповідно до п. 2 акту прийому-передачі до договору ЖБК передає об`єкт нерухомості учаснику з дотриманням п. 1.6. договору.

31.07.2017 року між позивачем та відповідачем був підписаний акт прийому-передачі по вищевказаному договору, але в акті не міститься підтвердження факту виконання умов договору. Зокрема, станом на 04.09.2019 року не має підтвердження факту передачі в експлуатацію секції 4 в будинку АДРЕСА_2 (нова адреса).

Позивач планувала надати приміщення квартири в оренду третім особам та враховувала, що вона отримає дохід в розмірі 8 000 грн. за кожен місяць, тому з травня 2017 року по вересень 2019 року минуло 27 місяців. Отже сума матеріальної компенсації позивачу має становити 216 000 грн. (27*8 000 грн.).

Посилаючись на зазначене позивач просить стягнути з відповідача на її користь компенсацію за порушення та не виконання умов договору № 8.04.1.054 про сплату внеску у ЖБК „Фортеця" від 29.08.2016 року в розмірі 216 000 грн. матеріальної шкоди та 25 000 моральної шкоди, оскільки відповідно до умов договору через 15 календарних днів з моменту введення об`єкту будівництва в експлуатацію відповідач зобов`язався передати позивачу за актом прийому-передачі об`єкт нерухомості, тобто у травні 2017 року.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2019 року відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 67).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі (а.с. 107).

22.10.2019 року надійшов відзив відповідача ЖБК „Фортеця" на позовну заяву, в якому представник відповідача зазначив, що ЖБК „Фортеця" повністю виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 8.04.1.054 про сплату внесків від 29.08.2016 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що зареєстрована у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 13.12.2016 року за № ЗП12, закінчений будівництвом об`єкт, а саме: „Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівельний номер № 4 на генплані)" за адресою: АДРЕСА_1, вважати готовим до експлуатації.

Таким чином, 4 секцію об`єкту було здано в експлуатацію 13.12.2016 року. Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється.

Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладання договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Окрім обов`язку побудувати житловий будинок та здати його в експлуатацію, згідно до п. 1.1. договору ЖБК „Фортеця" зобов`язувалось також передати Учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього.

Відповідачем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно було отримано інформаційну довідку № 184158796 від 09.10.2019 року, яка підтверджує, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано на ОСОБА_1 з 21.02.2018 року.

Крім того, приміщення, передбачене договором, а саме квартиру з будівельним номером НОМЕР_1 (номер 377 згідно Додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору) на 12 поверсі 4 секції будинку - було передано позивачу 31.07.2017 року згідно акту прийому-передачі до договору, яким підтверджено факт виконання сторонами своїх договірних зобов`язань.

Посилаючись на те, що зі сторони відповідача відсутні будь які дії або бездіяльність, що б порушували права позивача відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення матеріальної та моральної шкоди. (а.с. 77-90).

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання неодноразово не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місцезнаходження юридичної особи.

За таких обставин, суд, з урахуванням думки учасників справи, які з`явились в судове засідання, керуючись ст. 223 ЦПК України, вважав за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились в судове засідання, допитавши свідка ОСОБА_3 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

Згідно з встановленим ст. 13 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексах випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

29.08.2016 року міжЖБК „Фортеця" та ОСОБА_1 був укладений договір № 8.04.1.054 про сплату внесків (а.с. 10-17).

Відповідно до п. 1.1. договору ЖБК „Фортеця" зобов`язувалось організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 за рахунок внесків Учасника та інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію та передати Учаснику приміщення в Об`єкті будівництва, обумовлене цим Договором.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 року № 461, датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Згідно Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що зареєстрована у Департаменті Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 13.12.2016 року за № ЗП12, закінчений будівництвом об`єкт, а саме: „Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівельний номер № 4 на генплані)" за адресою: АДРЕСА_1 , вважати готовим до експлуатації (а.с. 84-87).

Таким чином, 4 секцію об`єкту було здано в експлуатацію 13.12.2016 року.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів та Закону України „Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію забороняється.

Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладання договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Відповідно до інформації Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області 13.12.2016 року внесені дані до Реєстру за № ЗП 12 про готовність до експлуатації об`єкта: „Будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями (будівельний номер № 4 на генплані) АДРЕСА_4 (присвоєно поштову адресу: АДРЕСА_4 ), замовник: ТОВ „УКРБУДІНВЕСТ" () (а.с. 133-134).

Окрім обов`язку побудувати житловий будинок та здати його в експлуатацію, згідно до п. 1.1. договору ЖБК „Фортеця" зобов`язувалось також передати Учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього.

Відповідно до інформаційної довідки № 184158796 від 09.10.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_3 , зареєстровано на ОСОБА_1 з 21.02.2018 року (а.с. 83).

Крім того, приміщення, передбачене договором, а саме квартиру з будівельним номером НОМЕР_1 (номер 377 згідно Додаткової угоди від 31.07.2017 року до договору) на 12 поверсі 4 секції будинку - було передано позивачу 31.07.2017 року згідно акту прийому-передачі до договору (а.с. 19-20).

В пункті 1 акту прийому-передачі зазначено, що ЖБК „Фортеця" передає, а ОСОБА_1 приймає об`єкт нерухомості:

Об`єкт нерухомості: квартира

Вулиця та номер :

АДРЕСА_3

Загальна площа: кв.м. 44,7

Житлова площа 14,1.

Відповідно до п. 3 акту прийому-передачі ОСОБА_1 стверджує, що не має фінансових, майнових та інших претензій до ЖБК „Фортеця".

Вказаний акт прийому-передачі підписаний особисто позивачем ОСОБА_1 , та підтверджує факт отримання позивачем об`єкту нерухомості.

Покази допитаного судом свідка ОСОБА_3 не спростовують встановлених судом обставин щодо належного виконання відповідачем ЖБК „Фортеця" умов договору.

За вказаних обставин доводи позивача щодо невиконання відповідачем ЖБК „Фортеця" спростовуються дослідженими судом доказами.

В ході судового розгляду не встановлено спричинення позивачеві збитків та моральної шкоди внаслідок неправомірних дій ЖБК „Фортеця".

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій спричинено збитки внаслідок порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, згідно із частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 623 ЦК України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доводиться кредитором. При визначенні не одержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

На підтвердження позовних вимог про стягнення з відповідачів упущеної вигоди в сумі 216 000 грн. позивач зазначила, що сума упущеної вигоди розрахована нею виходячи із середнього розміру орендної плати, яка на місяць за її підрахунками повинна становити 8 000 грн.

Натомість доказів відмови будь-яких осіб від укладання договорів оренди саме у зв`язку із неможливістю отримати об`єкт оренди в належному стані, позивач всупереч вимогам ст.ст. 81, 83 ЦПК України суду не надала. Тому вважати, що позивачем були понесені збитки у вигляді упущеної вигоди, неможливо внаслідок не доведення цих позовних вимог належними та допустимими доказами.

Також викликає сумнів і достовірність розрахунку суми упущеної вигоди, оскільки позивач не вказав вартості 1 кв.м оренди приміщення, а також з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір орендної плати.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими доказами.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Для застосування вказаних санкцій, в даному випадку до ЖБК „Фортеця", які є мірою цивільно-правової відповідальності, треба обов`язково довести його вину.

Проте, в ході судового розгляду справи позивачем не було доведено, ані протиправної поведінки відповідача ЖБК „Фортеця" і його вини у тих діях, що поставлені йому в провину позивачем.

Позивачем не надано доказів спричинення з вини відповідача ЖБК „Фортеця" моральної шкоди та майнової шкоди, не надано доказів неправомірної поведінки відповідача, безпосередній причинний зв`язок між правопорушенням та заподіянням збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів" при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

На думку суду, вказані норми Закону не підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.

За правилам п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України „Про захист прав споживачів" споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Разом з цим, у справі не встановлено обставин, з якими Закон пов`язує право споживача на відшкодування моральної шкоди, як не встановлено і підстав для відшкодування матеріальної шкоди за рахунок відповідача ЖБК „Фортеця" у вигляді упущеної вигоди.

Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. ст. 43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Згідно зі статей 77, 78 цього Кодексу докази мають бути належними та допустимими.

Отже, підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його позову, останній не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , до Житлово - будівельного кооперативу «Фортеця» про захист прав споживачів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 11.06.2020 року.

Суддя Ю.В. Геєць