ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8249/20
провадження № 2/753/5898/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" червня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Лужецька О.Р., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до територіального сервісного центру МВС України №3244, ОСОБА_2 , Дарницького УП ГУНП в м. Києві про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до територіального сервісного центру МВС України №3244, ОСОБА_2 , Дарницького УП ГУНП в м. Києві про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції.

Згідно ч. 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Правова позиція у аналогічних справах, викладена Верховним Судом України у постанові № 6-467цс15 від 01.07.2015року, відповідно до якої згідно зі ст. 16 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі в частині вимог, які належать до цивільної юрисдикції, і відмовляє у відкритті провадження у справі щодо вимог, коли їх розгляд проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до частини 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З матеріалів позову вбачається, що спір в частині вимог до Дарницького УП ГУНП в м. Києві виник з приводу повернення позивачу автомобіля, який визнаний речовим доказом у кримінальному провадження №0005653, а отже вказані відносини регулюються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Разом з цим, цивільні відносини - це особисті немайнові та майнові відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, відсутності між ними відносин влади та підпорядкування. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вищевикладене, даний спір не носить цивільний, приватно-правовий характер, тому суд приходить до висновку, що позов в частині вимог до Дарницького УП ГУНП в м. Києві не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

Щодо справи за позовом ОСОБА_1 до територіального сервісного центру МВС України №3244 та ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії, то суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як вбачається із позовної заяви відповідач територіальний сервісний центр МВС України №3244 знаходиться за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Каштанова, 23, а відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,що територіально не відноситься до Дарницького району м. Києва.

Виходячи із правил підсудності, встановлених ст. 27 ЦПК України, дана справа не підсудна Дарницькому районному суду м. Києва.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Суд зобов`язаний передати справу на розгляд до суду, якому вона підсудна за законом, оскільки ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу даної справи за підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.30, 31, п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Дарницького УП ГУНП в м. Києві про повернення автомобіля.

Справу № 753/8249/19 (провадження № 2/753/8249/19) за позовом ОСОБА_1 до територіального сервісного центру МВС України №3244, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити дії- передати на розгляд за підсудністю до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суд.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА