Справа № 565/1895/19
Провадження № 2/565/363/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняКовальчук В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогами: стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки сторін ОСОБА_3 до досягнення 23 років у розмірі ј частини його щомісячного заробітку, стягнути понесені додаткові витрати на оплату її навчання та проживання одноразово у розмірі 5462,50 грн. В обґрунтування позову позивачка вказує, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач має можливість таку допомогу надавати, протягом попереднього року навчання дочки було платним та коштувало 8925,00 грн., крім того, дитина проживала у гуртожитку, за який позивачка сплатила 2000,00 грн., половину цих коштів вона вважає обґрунтованим стягнути з відповідача як додаткові витрати на дитину.

У відзиві на позов, поданому представником відповідача, зазначається про часткове визнання відповідачем позовних вимог та відсутність заперечень відповідача щодо стягнення з нього аліментів у розмірі 1/12 частини свого щомісячного заробітку на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Сторона відповідача просить врахувати, що 1/12 частина його пенсії на момент розгляду справи складає 1086,00 грн., ОСОБА_3 отримує стипендію, розмір якої складає 1300,00грн. на місяць, сплата аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі ј частини щомісячного заробітку батька, поставить його у скрутне матеріальне становище, ОСОБА_2 сплачує аліменти також на утримання неповнолітньої дочки сторін у розмірі ј частини свого щомісячного заробітку, і у разі задоволення даного позову його витрати на аліменти складатимуть Ѕ частину щомісячного заробітку, що складається виключно з його пенсії. Можливості сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у відповідача обмежені у зв`язку з наявністю статусу інваліда війни, учасника бойових дій, незадовільним станом здоров`я, що викликає матеріальні затрати, відсутністю у відповідача власного житла та потребою у зв`язку з цим його винаймати.

З відповіді позивача на відзив вбачається, що ОСОБА_2 має значно кращий матеріальний стан, ніж повідомляє у письмових заявах до суду, оскільки має земельні ділянки, від надання в оренду яких також отримує кошти, крім пенсії, отримує заробітну плату та інші виплати, що вбачається з опублікованої ним на електронному ресурсі Національного агентства з питань запобігання корупції декларації про майновий стан за 2019 рік, його стан здоров`я є стабільним та він не потребує коштів на лікування, як військовослужбовець ОСОБА_2 має ряд пільг, у тому числі і в частині медичної допомоги та лікування, користування житлом та комунальними послугами. У відповіді на відзив позивач зазначає, що несе витрати по оплаті проїзду повнолітньої дочки сторін ОСОБА_3 з місця навчання додому приблизно тричі на місяць у розмірі 1680,00 грн., на оплату за гуртожиток у розмірі 569,00 грн. на місяць, а також на оплату комунальних послуг у розмірі 200,00 грн. на місяць. Витрати ОСОБА_3 на щоденні потреби, пов`язані з харчуванням та оплатою послуг, у лютому 2020 року склали 1416,00 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 вимоги позовної заяви підтримали в повному обсязі. Позивач пояснила, що весь тягар утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ліг на неї. Крім дочки ОСОБА_3 , вона має на утриманні неповнолітню дочку від шлюбу з ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , 2003 р.н., на даний час перебуває у шлюбі з ОСОБА_8 , від якого у подружжя народився син ОСОБА_9 , 2015 р.н. Позивачка пояснила, що на даний час вона не працює, разом з дітьми перебуває на утриманні свого чоловіка, крім того, вона проживає разом з непрацездатними батьками, яким також надає посильну допомогу на утримання. Батько ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дитини сторін, проте не у розмірі ј частини щомісячного заробітку, як зазначається у відзиві, а у розмірі 1/8 його частини. ОСОБА_6 утримувати повнолітню дочку матеріально не допомагає, хоча має таку можливість, отримує постійне грошове утримання (пенсію) у достатньому розмірі та має задовільний стан здоров`я.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, представник відповідача клопотала про розгляд справи у відсутності сторони відповідача та просила врахувати відзив на позов та подані докази.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін та їх представників.

Дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Із змісту рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.07.2014 судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час досягла повноліття. В подальшому прізвище позивачки змінилось з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » у зв`язку з укладенням 24.01.2015 шлюбу.

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з довідкою Інституту телекомунікаційних систем НТУУ «Київський політехнічний інститут» № 83 від 02.09.2019, ОСОБА_3 навчається на стаціонарному відділенні за денною формою навчання у даному навчальному закладі за державним замовленням та закінчує інститут 30.06.2023. З відповіді цього ж закладу на запит представника відповідача вбачається, що ОСОБА_3 навчається безкоштовно, з 01.02.2020 отримує стипендію у розмірі 1300,00 грн. на місяць, за місцем навчання забезпечена гуртожитком, плата за користування яким складає 569,00 грн. на місяць.

Як вбачається з довідок УПФ у Львівській області № 189 від 13.01.2020 та № 190 від 13.01.2020, ОСОБА_2 має стабільний дохід у виді пенсії, з урахуванням цієї обставини суд прийшов до висновку, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Вирішуючи питання про розмір частки з доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти на утримання повнолітньої дитини, суд враховує, що на утриманні позивача перебувають також двоє інших неповнолітніх дітей, вона на момент розгляду справи не працює та доглядає за меншою дитиною, допомагає непрацездатним за віком батькам, які проживають разом з нею, що відповідачем не спростовується, а також що відповідач надає утримання й іншій дитині сторін - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сплачуючи аліменти на її утримання у розмірі, встановленому судом з копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 21.07.2014 у цивільній справі № 565/809/14-ц - 1/8 частини щомісячного заробітку. Суд враховує розмір пенсії відповідача, який згідно з наданими документами на момент розгляду справи складає 13035,01 грн. на місяць, бере до уваги наявність у нього інших доходів, зокрема, від надання майна в оренду, інших соціальних виплат, що вбачається з поданої ним та оприлюдненої у передбаченому законодавством порядку декларації про доходи за 2019 рік, а також враховує стан здоров`я відповідача, який має статус інваліда війни та ряд захворювань, що підтверджено медичними документами та відповідним посвідченням. Суд враховує також документально підтверджені витрати ОСОБА_3 , пов`язані з проживанням, навчанням та харчуванням за місцем навчання, а також витрати на проїзд дитини додому.

З урахуванням вказаних обставин суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення аліментів та наявність підстав для присудження їх у розмірі 1/6 частини щомісячного заробітку відповідача.

Відповідно до ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

З огляду на зміст вищезазначених норм, суд прийшов до висновку, що стягнення додаткових витрат на дитину, передбачене ст.185 К України, яка відсутня у переліку норм, що відповідно до ст.201 СК України застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання, нормами СК України не передбачено. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина в період навчання регулюються Главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, при визначенні розміру яких слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст.185 СК України до таких правовідносин не застосовуються. Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 24.02.2016 у справі № 6-1296цс15.

З огляду на викладене, у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат у розмірі Ѕ частини фактично понесених на оплату за навчання та проживання дитини витрат, слід відмовити.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вимог ст.199 СК України, аліменти стягуються на час навчання дитини, але до досягнення нею 23-річного віку. Оскільки ОСОБА_3 закінчує навчання до досягнення 23-річного віку, аліменти слід стягнути до закінчення нею навчання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 258-259, 263-265, 274, 280-282, 352-354, 430 ЦПК України, ст.ст.182, 185, 191, 199-201 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації невідоме, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 листопада 2019 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У задоволенні іншої вимоги відмовити за безпідставністю.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у тому числі щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складене 05 червня 2020 року.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина