Справа № 452/596/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"04" червня 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Пташинського І.А,

при секретарі Терлецькій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самборі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області про надання дозволу дитині на тимчасовий виїзд за межі України без згоди та супроводу батька,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з даним позовом до суду, просить надати дозвіл на тимчасові поїздки за кордон неповнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі позивача ОСОБА_1 без згоди та супроводу відповідача ОСОБА_2 до Республіки Польша, Німеччини та інших країн-учасниць Шенгенської угоди та Європейського Союзу з 01.06.2020 року до 02.01.2024 року. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 22.02.2016 року вона розірвала шлюб із відповідачем на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області. Від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На протязі тривалого часу сторони не проживають однією сім`єю та припинили подружні відносини. З цього часу відповідач виїхав за межі України, надає їй матеріальну підтримку в утриманні сина, але майже не спілкується з сином і не бере участі у його вихованні. Син часто хворіє застудними захворюваннями, для лікування та профілактики яких, за рекомендацією сімейного лікаря, необхідне перебування дитини на узбережжі моря. Крім того, дитина вже кілька років відвідує центр вивчення іноземних мов «APLUS» ФОП Москв`як, де вивчає польську та англійську мови. За кордоном у неї проживає брат, який запрошує їх до себе погостювати та відпочити, беручи на себе всі витрати. Влітку вони планують подорож Європою та відпочинок європейських морських узбережжях, однак батько з ними не спілкується, а тому не можуть отримати його згоду на виїзд сина за межі України, а тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення, просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини неявки суд не повідомив, а тому суд у відповідності з вимогами ст. 280 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору Органу опіки та піклування Самбірської міської ради Львівської області Комаровський Б.І., в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву в якій позов підтримує повністю, просить суд слухати справу у його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали шлюб 22.02.2016 року.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 04 січня 2013 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Самбору Самбірського міськрайонного управління юстиції Львівської області.

Згідно довідки №1143 від 30.01.2020 року, виданої КП СМР «ЖЕК», відомо, що ОСОБА_1 , 1987 року народження, має на утриманні сина ОСОБА_3 , 2013 року народження.

Із довідки виданої ФОП ОСОБА_4 , відомо, що ОСОБА_3 дійсно навчається в центрі вивчення польської та англійської мови в 1 класі.

Довідкою №01-16/29 від 30.01.2020 року, виданою дирекцією середньої школи №10 м. Самбора, Львівської області, підтверджується, що ОСОБА_3 навчається в даній школі у першому класі.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Згідно ст.ст. 3, 6 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей незалежно від того чи здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі життя і здоровий розвиток дитини.

У відповідності до вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Судом встановлено, що відповідач діючи всупереч інтересам дочки, безпідставно чинить перешкоди позивачу у здійсненні заходів, спрямованих на покращення всебічного та гармонійного розвитку дочки, що полягає у його небажанні добровільно надати дозвіл на виїзд сина за кордон.

Таким чином, проаналізувавши та дослідивши усі докази у справі, беручи до уваги той факт, що відповідач відмовляється надати у передбаченому законодавством України порядку дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітнього сина ОСОБА_3 за кордон та судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітнього сина за межі України для тимчасового перебування, тому суд приходить до висновку та вважає необхідним надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Польща, Німеччини та інших країн-учасниць Шенгенської угоди та Європейського Союзу у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 04.06.2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У зв`язку з цим позов слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 13,81, 89, 263, 265, 280-284ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України до Республіки Польща, Німеччини та інших країн-учасниць Шенгенської Угоди та Європейського союзу неповнолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у період з 04.06.2020 до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом шляхом подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Самбірський міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя