Справа №:755/7964/20
Провадження №: 4-с/755/147/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" серпня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Бурячек О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва матеріали за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби на дії державного виконавця,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звертаючись до суду зі скаргою на дії Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, просив поновити строк на подання скарги, скасувати розрахунок заборгованості по аліментам, що було виконано головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві за період з січня 2014 року по березень 2018 року включно, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по аліментам на користь ОСОБА_2 у сумі - 104643 грн, зобов`язати Світловодський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з січня 2014 року по березень 2018 року включно, виконати відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 , відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньомісячного заробітку по місту Світловодську.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги у його відсутність та задовольнити з підстав поданих документів.

Заінтересована особа Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду скарги повідомленні належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані, зокрема, на примусове виконання рішень судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших Законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу. Інші органи, установи, організації і посадові особи провадять окремі виконавчі дії у випадках, передбачених законом, у тому числі відповідно до статті 5 цього Закону, на вимогу чи за дорученням державного виконавця. При цьому вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Невиконання законних вимог державного виконавця тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Виходячи із засад цивільного судочинства, судове рішення, як таке, вже само по собі являється актом примусу, спрямованим на вчинення тих чи інших дій в інтересах та на користь учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 18 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 квітня 2008 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким присуджено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, аліменти на користь ОСОБА_3 (змінила прізвище на « ОСОБА_4 ») на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.02.2008 року і до повноліття.

15 листопада 2016 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу на підставі якої 02 грудня 2016 року видано дублікат виконавчого листа № 2-1016/1-2008 по справі ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

11 січня 2017 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва Торбинською О.М. відкрито виконавче провадження № 53233266 на підставі виконавчого листа № 2-1016/1-2008 виданого 02.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва.

16 лютого 2018 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. винесено постанову у виконавчому провадженні № 53233266 про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_1 .

Головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. складено Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої станом на 01.04.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 у розмірі 104643 грн.

14 квітня 2018 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. складено Акт зі змісту якого вбачається, що при вивченні державним виконавцем виконавчого листа встановлено, що боржник ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

19 квітня 2018 року головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. винесено постанову про передачу виконавчого провадження № 53233266 до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

10 липня 2018 року державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Кокодій М.М. винесено постанову про прийняття виконавчого провадження № 53233266.

Державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мороз М.О. складено Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, відповідно до якої станом на 01.11.2019 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 у розмірі 136788 грн.

18 лютого 2020 року представником боржника було подано заяву до Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про скасування розрахунку заборгованості, складеного головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. оскільки він був складений всупереч ст. 195 СК України не за фактичним місцем проживання.

28 лютого 2020 року представник боржника отримав відмову Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у скасуванні розрахунку.

Відповідно до виконавчого листа № 2-1016/1-2008 виданого 02.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва зазначена наступна інформація про боржника, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Кіровоградської області; місцезнаходження боржника: АДРЕСА_1 .

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі орган і в і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких основних засад як верховенство права, обов`язковість виконання рішень, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість, об`єктивність, гласність та відкритість, розумність строків виконавчого провадження, співмірність заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

У частині третій статті 195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року, а також статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 08 лютого 2018 року (у редакції, чинній на момент складання довідки-розрахунку від 12.09.2018).

У частині восьмій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 08 лютого 2018 року (у редакції, чинній на момент складання довідок-розрахунків) передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно зі ч. 2 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчих дій має право, зокрема, проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення. (ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»)

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників.

Згідно з п. 4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Мін`юсту від 02.04.2012 року №512/5, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Обґрунтовуючи вимоги за поданою скаргою, заявник ОСОБА_1 вказує на порушення державними виконавцями діючого законодавства під час здійснення нарахування заборгованості заявника по сплаті аліментів та складення довідок-розрахунків щодо його заборгованості по аліментам, оскільки державними виконавцями не було належним чином повідомлено заявника про відкриття виконавчого провадження, заборгованість нарахована без перевірки фактичних обставин щодо добровільного виконання заявником рішення суду про стягнення аліментів, та не ураховано факт місцезнаходження боржника.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 5,7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеномуст.56 цього Закону.

Однак, не зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 195 СК України та наявну інформацію стосовно боржника ОСОБА_1 у виконавчому листі № 2-1016/1-2008 виданого 02.12.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва, головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. складено Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам не враховуючи наявну та підтверджену документально інформацію про місцезнаходження боржника ОСОБА_1 , що призвело до помилкового розрахунку, оскільки було нараховано виходячи із середньої заробітньої плати для працівника по м. Києву, а потрібно було нараховувати виходячи із середньої заробітньої плати для працівника по м. Світловодськ, Кіровоградська область де зареєстрований та проживає боржник.

Аналізуючи зміст поданої скарги, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки судом встановлено ряд суттєвих порушень, допущених головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. при складанні Довідки-розрахунку заборгованості по аліментам щодо боржника ОСОБА_1 , зокрема, щодо відсутності дати складання Довідки, щодо зазначення даних рішення суду, яке підлягає примусовому виконанню та періоду початку стягнення аліментів. При цьому згідно даних вказаної Довідки не убачається розрахунок нарахування розміру аліментів до 01.01.2014 року, тобто не зазначено, з яких даних виходила виконавець, нараховуючи вказану у Довідці суму. Крім того, Довідка-перерахунок, складена державним виконавцем Світловодського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Мороз М.О. не містить перевірки даних Довідки-розрахунку, складеної головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В., ці дані було ураховано та сумовано із заборгованістю по аліментам, нарахованою вже за період з 01.01.2018 року по 01.11.2019 року, тому така заборгованість також не може відповідати дійсності. При цьому суб`єктами оскарження, не надіслано до суду жодного пояснення щодо правильності складання ними оскаржуваних у даному провадженні Довідок-розрахунків аліментної заборгованості та не надано доказів направлення боржнику їх копій відповідно до вимог діючого законодавства.

Також, статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Враховуючи обставини на які посилається заявник, а також той факт, що в наданих копіях матеріалів виконавчого провадження № 53233266 відсутні реальні докази повідомлення боржника про відкриття вище зазначеного виконавчого провадження та отримання останнім будь яких документів по виконавчому провадженні боржником або його представником, суд приходить до висновку про поновлення боржнику строку для звернення до суду з даною скаргою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі у дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби на дії державного виконавця, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 1 , 2, 11, 19, 22, 25, 26, 39 Закону України «Про виконавче провадження» ст. 260, 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Поновити строк ОСОБА_1 для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби на дії державного виконавця - задовольнити.

Скасувати Довідку-розрахунок заборгованості по аліментам, складену головним державним виконавцем Дніпровського РВ ДВС міста Києва ГУЮ у місті Києві Кидонь Є.В. за період з січня 2014 року по березень 2018 року включно, відповідно до якої станом на 01.04.2018 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_1 у розмірі 104643 грн.

Зобов`язати Світловодський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області зробити перерахунок заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 53233266.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017,апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я