Справа № 242/4273/18
Провадження № 2-др/242/7/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Сафроновій К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03.09.2019 року в задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди відмовлено.

27.05.2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення по вищевказаній справі, в обґрунтування, якої зазначено, що 03.10.2019 року було винесено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди. Однак, в зазначеному рішенні не вирішено питання щодо судових витрат, а саме: витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. У зв`язку з чим просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн., пов`язані з розглядом вищевказаної справи.

Сторони в судове засідання не викликалися відповідності зі ст. 270 ЦПК України, належним чином повідомлені про день та час слухання справи.

Від ОСОБА_2 надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що із доданих до заяви доказів не вбачається, що ОСОБА_1 були перераховані представнику ОСОБА_3 кошти у розмірі 7000,00 грн. за надання правничої допомоги. Також в наданому ОСОБА_1 розрахунку від 18.10.2018 року відсутні реквізити та підпис адвоката, які б могли підтвердити дійсний обсяг та вартість зазначеної допомоги. Крім того, в акті виконаних робіт № 11-ц/п-19 відсутній підпис адвоката. Отже, надані відповідачем документи не підтверджують надання послуг відповідачу правничої допомоги. Крім того, рішення по вищевказаній справі було винесено 03.10.2019 року, однак відповідачем подано заяву про ухвалення додаткового рішення 27.05.2020 року, що свідчить про недотримання вимог ч. 8 ст. 139 ЦПК України. Відповідачем до закінчення судових дебатів не було подано до суду попередній розрахунок судових витрат. Також розмір зазначених витрат є не співмірний зі складністю справи, відсутні документи, що підтверджують факт здійснення даних витрат (чек, квитанція, тощо). Таким чином, відповідачем не доведені понесені витрати на правничу допомогу та їх розмір, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість даної заяви. Просить суд заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Дослідивши заяву та долучені до неї документи, матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як встановлено судом, рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 03.10.2019 року в позовних вимогах ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, відмовлено. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, заяви ОСОБА_1 до судових дебатів не подавались, докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу були подані після ухвалення рішення суду у справі та після розгляду справи в апеляційній інстанції, лише 27.05.2020 року, хоча розрахунок обсягу і вартості правової допомоги та акт виконаних робіт датовані 18.10.2018 року та 04.10.2019 року.

На підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги ОСОБА_1 по справі надав договір про надання правової допомоги адвокатом Варцаба О.Д. від 18.10.2018 року, розрахунок обсягу і вартості правової допомоги ( додаток до Договору про представництво інтересів особи в суді) від 18.10.2018 року, акт виконаних робіт № 11-ц/п-19 від 04.10.2019 року, відповідно до яких загальна сума правничої допомоги складає 7000,00 грн.

ОСОБА_1 не зазначено поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат в ході розгляду справи або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, відповідно до п. 41 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення понесених додаткових судових витрат на правову допомогу в зв`язку з недотриманням відповідачем вимог, передбачених ч.8 ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.81,133,137,141,246,270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди - відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали суду.

Суддя І.М. Владимирська