Справа № 462/3125/20
УХВАЛА

05 червня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку в нерухомому майні,-

встановив:

Позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить:

1.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 402 371 грн. 75 коп. компенсації за 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

2.Припинити право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 ;

3.Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , належну ОСОБА_1 ;

4.Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_2 та припинити її право власності на це майно з виплатою їй грошової компенсації;

5.Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 93 971 грн. 17 коп. компенсації за 1/6 частку у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ;

6.Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 1/6 частку у квартирі АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 ;

7.Стягнути з відповідача сплачений судовий збір.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі судом встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 95, 175, 177 ЦПК України.

Згідно ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Натомість, як вбачається із змісту позовної заяви, позивач не виконала умови ст. 175 ЦПК України, оскільки позовна заява не містить зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, також не містить обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. Позивачем зазначено лише вартість частки позивача у спірному майні.

Окрім цього, позивач у своїй позовній заяві вказує, що вартість частки позивача у спірному майні складає 402 371 грн. 75 коп. (1 609 487 : 4), посилаючись на Звіт про оцінку майна реєстраційний номер НОМЕР_1 7 від 25.05.2020 року.

Так, ст. 106 ЦПК України, передбачено можливість проведення експертизи на замовлення учасників справи.

Частиною 6 ст. 106 ЦПК України зазначено, що експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Згідно з ч. 5 ст. 106 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 522/1029/18.

Однак, позивачем не надано звіту про експертну грошову оцінку спірного майна із зазначення того, що вони виготовлялися для подання до суду та того, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Вказане ставить під сумнів вартість спірного майна та визначену позивачем ціну позову.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, у якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (ч. 1 ст. 4 Законом України «Про судовий збір»).

Як вбачається із доданої квитанції про оплату судового збору № 10 від 01.06.2020 року позивач при поданні позовної заяви сплатила 4 963 грн. 50 коп. судового збору.

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач пред`явила шість позовних вимог, з яких: дві вимоги майнового характеру та чотири вимоги немайнового.

Суд може зарахувати сплачений судовий збір за дві позовні вимоги майнового характеру у розмірі 4 963 грн. 50 коп.

Однак, як вбачається із позовних вимог, позивачем не сплачено судовий збір за вимоги немайнового характеру.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно із Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачем має бути сплачено судовий збір за чотири вимоги немайнового характеру у сумі 3 363 грн. 20 коп. (840, 80 + 840, 80 + 840, 80 = 3 363 грн. 20 коп.).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Також, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Тому суд звертає увагу позивача на те, що письмові докази подаються в оригіналі або у належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Як вбачається із копій позовної заяви та додатків до них для відповідачів, які подаються на підставі ч. 1 ст. 177 ЦПК України, такі не відповідають вимогам ст. 95 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву слід залишити без руху та зобов`язати позивача усунути недоліки, зазначені в ухвалі суду протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, що не відповідає вимогам закону, підлягає залишенню без руху до виправлення позивачем вказаних недоліків.

При цьому позивача попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута йому.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 184, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку в нерухомому майні залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення зазначених вище недоліків.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення грошової компенсації за частку в нерухомому майні вважати неподаною та повернути заявнику з усіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Разом з тим, суд повідомляє, що відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, який набрав чинності 02.04.2020 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки залишення позовної заяви без руху продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: