Справа № 575/149/20
Провадження № 2/575/62/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2020 р. смт. Велика Писарівка
Великописарівський районний суд Сумської області у складі:
головуючого Семенової О.С.,
за участю секретаря Пасюга Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Велика Писарівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності на житло та зняття з реєстрації,
Позивач ОСОБА_1 12.02.2020 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності /договору купівлі-продажу нерухомості реєстраційний № 289600 від 04.12.2003, зареєстрованого в Охтирському МБТІ 12.12.2003/ належить жиле приміщення у будинку АДРЕСА_1 . Відповідач по справі ОСОБА_2 , племінниця позивача, зареєстрована в домоволодінні за її згодою, але з 2014 року в ньому не проживає, її власні речі за місцем реєстрації відсутні, добровільно зняти її з реєстрації неможливо, оскільки невідоме її місцеперебування. Вважає, що цим відповідач створює їй перешкоди в користуванні власним житлом, оскільки вона не може оформити житлову субсидію, хоча є одинокою матір`ю, проживає з малолітнім сином та своєю матір`ю похилого віку. Тому прохає визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в її власному житлі та зняти з реєстрації в судовому порядку.
Представник позивача Мусієнко ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності /а.с.10/, у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та надала аналогічні пояснення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибула, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи відповідно ч. 7 ст. 128 ЦПК України та через оголошення на сайті суду /а.с.50, 58-59, 62/.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача, вважає за можливо розглянути справу без його участі в заочному порядку за правилами ст. 280 КПК України, оскільки відповідач повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу нерухомості реєстраційний № 289600 від 04.12.2003, зареєстрованого в Охтирському МБТІ 12.12.2003, належить жиле приміщення у будинку АДРЕСА_1 /а.с.11-15/.
З довідок Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області від 06.12.2019 за № 776 та від 13.02.2020 за № 14 слідує, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , 1968 року народження /власник/, її сини: ОСОБА_4 , 1994 року народження, ОСОБА_5 , 2010 року народження, мати ОСОБА_6 , 1935 року народження, племінниці: ОСОБА_2 , 1994 року народження, ОСОБА_7 , 1996 року народження. ОСОБА_2 зареєстрована з 10 грудня 2008 року /а.с.18, 25/.
Відповідно акта від 02.12.2019, складеного комісією, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично за цією адресою не проживає з вересня 2014 року; її особисті речі відсутні, ознак її перебування не встановлено, місце її перебування не відоме /а.с.19/.
Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні показали кожен окремо, що живуть з родиною ОСОБА_1 по сусідству. Відповідачка ОСОБА_2 є її племінницею, її батьків позбавлено батьківських прав, тому позивач була її опікуном. Відповідачка проживала в будинку позивача з 2008 року по вересень 2014 року, доки не закінчила школу. Після цього вона виїхала з села, поїхала навчатися в м. Харків. Протягом цих років до тітки не приїздила, хоча була у своїх батьків, які теж живуть в с. Яблучному. Позивачці не відомо її місцеперебування, так як відповідачка не підтримує з нею ніяких зв`язків.
Відповідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не проживає за місцем своєї реєстрації більше одного року без поважних причин.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду /про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою/, свідоцтва про смерть.
Верховний Суд України в своїй постанові від 16.01.2012 року висловив таку правову позицію, що виходячи з того, що Закон України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення статті 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1/про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2/ про позбавлення права користування жилим приміщенням; 3/ про визнання особи відсутньою; 4/ про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства / ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України/.
На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що є достатньо підстав для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житлом, оскільки вона вибула з місця своєї реєстрації на інше постійне місце проживання в інший населений пункт, про що свідчать докази, досліджені в судовому засіданні. Щодо позовної вимоги про зняття з реєстрації, то вона не підлягає задоволенню, оскільки підставою для зняття відповідача з реєстраціє є судове рішення про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
При зверненні до суду позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі ухвали Великописарівського районного суду Сумської області від 13.02.2020.
Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, то з відповідача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в дохід держави в розмірі 844, 80 грн.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 268, 272, 280-283, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 /мешканки АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 / до ОСОБА_2 /зареєстрованої АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 / про усунення перешкод в користуванні правом власності на житло та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
Усунути перешкоди у користуванні власником ОСОБА_1 жилим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 та визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням у жилому будинку АДРЕСА_1 .
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840, 80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Великописарівський районний суд Сумської області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складений та підписаний 10.06.2020.

Суддя О.С.Семенова