Справа № 278/773/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач прострочив сплату аліментів на утримання їхньої спільної дитини, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.

У зв`язку з наведеним, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 60) позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у період з листопада 2019 року по квітень 2020 року у сумі 14465,39 грн.

У судове засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 85).

Відповідач причину неявки в судове засідання не повідомив, належним чином та своєчасно повідомлявся про час та місце розгляду справи (а.с. 77); подав заяву про визнання позову (а.с. 83-84).

Третя особа причину неявки свого представника не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

11 серпня 2011 року Житомирський районний суд Житомирської області ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20 липня 2011 року (а.с. 11-12).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2015 року розмір аліментів, стягнутих рішенням Житомирського районного суду Житомирської області зменшено з 1/4 частини заробітку (доходу) до 1/6 частини заробітку (доходу) (а.с. 13-14).

Згодом позивачка звернулася до Житомирського районного суду Житомирської області з позовом про збільшення розміру аліментів, у задоволенні якого відмовлено рішенням від 06 вересня 2019 року (а.с. 15-17).

Однак, постановою Житомирського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 06 вересня 2019 року скасовано та змінено спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: вирішено стягувати з відповідача на користь позивача 5000 грн щомісячно (а.с. 18-22).

18 грудня 2019 року Житомирським районним відділом державної виконавчої служби було відкрито провадження стосовно стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн щомісячно (а.с. 23-24).

Згідно з ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України).

У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості (абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України).

Згідно з довідкою-розрахунком Житомирського районного відділу державної виконавчої служби від 02 червня 2020 року № 18.5-36/3/35576 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за листопад 2019 року складає 1478,50 грн, за грудень 2019 року - 3530 грн, за січень 2020 року - 5000 грн, за лютий 2020 року - 5000 грн, за березень 2020 року - 5000 грн, за квітень 2020 року - 5000 грн (а.с. 86).

Зі здійсненого позивачкою розрахунку (а.с. 61) вбачається, що остання просить суд стягнути пеню за прострочення сплати аліментів:

у листопаді 2019 року в сумі 1685,49 грн з 01 грудня 2019 року по 23 березня 2020 року;

у грудні 2019 року в сумі 2929,90 грн з 01 січня 2020 року по 23 березня 2020 року;

у січні 2020 року в сумі 2600 грн з 01 лютого 2020 року по 23 березня 2020 року;

у лютого 020 року в сумі 3950 грн з 01 березня 2020 року по 18 травня 2020 року;

у березні 2020 року в сумі 2400 грн з 01 квітня 2020 року по 18 травня 2020 року;

у квітня 2020 року в сумі 900 грн з 01 травня 2020 року по 18 травня 2020 року.

Дослідивши вказаний розрахунок, суд дійшов висновку про його правильність та відсутність у ньому рахункових помилок.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на наведене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд дійшов висновку про доведеність наявності у останнього заборгованості зі сплати аліментів з його вини та наявності у позивача права на стягнення неустойки, у зв`язку з чим вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги, окрім вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення зі сплати аліментів у листопаді 2019 року в сумі 1685,49 грн.

Стосовно позовної вимоги про стягнення пені за прострочення зі сплати аліментів у листопаді 2019 року суд зазначає, що позбавлений можливості задовольнити її у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 1685,49 грн, оскільки такий розмір неустойки перевищує розмір заборгованості, який становить 1478,50 грн. У зв`язку з наведеним, суд вважає за потрібне стягнути пеню за прострочення зі сплати аліментів у листопаді 2019 року в сумі 1478,50 грн.

Також суд, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст. 196 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Житомирський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління юстиції (м. Хмельницький) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , пеню за прострочення сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 01 листопада 2019 року по 29 лютого 2020 року, а саме:

пеню за прострочення сплати аліментів за листопад 2019 року в сумі 1478,50 грн з 01 грудня 2019 року по 23 березня 2020 року;

пеню за прострочення сплати аліментів за грудень 2019 року в сумі 2929,90 грн з 01 січня 2020 року по 23 березня 2020 року;

пеню за прострочення сплати аліментів за січень 2020 року в сумі 2600 грн з 01 лютого 2020 року по 23 березня 2020 року;

пеню за прострочення сплати аліментів за лютий 2020 року в сумі 3950 грн з 01 березня 2020 року по 18 травня 2020 року;

пеню за прострочення сплати аліментів за березень 2020 року в сумі 2400 грн з 01 квітня 2020 року по 18 травня 2020 року;

пеню за прострочення сплати аліментів за квітень 2020 року в сумі 900 грн з 01 травня 2020 року по 18 травня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік