ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року

м.Суми

Справа №583/609/19

Номер провадження 22-ц/816/1272/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

сторони: позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Охтирська міська рада,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Собини Павла Миколайовича на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2020 року в складі судді Ковальової О.О., ухваленого у м. Охтирка,-

в с т а н о в и в :

11 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та Охтирської міської ради про скасування рішення Охтирської міської ради п`ятого скликання від 25 грудня 2008 року № 657-МР «Про викуп земельної ділянки для несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності» в частині затвердження відчуження земельної ділянки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2. земельної ділянки для тимчасового паркування автотранспорту по АДРЕСА_1 .

Вимоги позову мотивовано тим, що заявник з 14 серпня 2013 року є власником нежитлового приміщення (цех № 7) за адресою: АДРЕСА_2 на орендованій 10 листопада 2003 року у міської ради земельній ділянці. З метою переукладення договору оренди земельної ділянки, строк дії якого завершився, для обслуговування придбаного нежитлового приміщення позивач звернувся до власниці суміжної земельної ділянки ОСОБА_2 з питанням про надання ескізу земельної ділянки для отримання можливості доступу до його нежитлового приміщення зі сторони АДРЕСА_1 . Проте, відповідачка відмовилась обговорювати таку можливість. На думку позивача, під час затвердження технічної документації щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 для майданчика тимчасового паркування автотранспорту спірна земельна ділянка знаходилась в санітарно-захисній зоні промислових підприємств І-ІІ класу шкідливості, а рішення про зміну цільового призначення ділянки із землі промисловості на землі комерційного використання Охтирською міською радою не приймалось. Крім того, в акті прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження (встановлення), закріплення в натурі меж земельної ділянки ВАТ «Нафтопроммаш», як суміжний землекористувач, не погодив територію під автостоянку у зв`язку з порушенням п. 15.10 Правил дорожнього руху, так як територія є пішохідною. Також не були враховані вимоги будівельних норм щодо в`їзду та виїзду автомобілів на стоянку тимчасового паркування, оскільки ця ділянка є тротуарною пішохідною доріжкою, розділення руху транспорту та пішоходів по ній не передбачено.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Собина П.М., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. На думку заявника апеляційної скарги, оскільки нежитлове приміщення позивачем було набуте разом із огорожею довжиною 40 метрів, яка одночасно є межею із земельною ділянкою ОСОБА_2 для тимчасового паркування автомобілів, тому є очевидним, що заявник також має право на спірну земельну ділянку для задоволення своїх потреб, зокрема, під`їзду до приміщення, чого суд першої інстанції не врахував. Так, позивач дійсно не є користувачем прилеглої до його будівлі ділянки, проте міською радою було надано дозвіл на розробку технічної документації з метою оформлення прав на земельну ділянку, а знаходження спірної земельної ділянки у власності ОСОБА_2 фактично не дає можливості закінчити виготовлення документації та передати на затвердження проект землеустрою. Також зауважує, що проект землеустрою та технічна документація відносно спірної ділянки не виготовлялись, цільове призначення ділянки не змінювалось незважаючи на те, що земля відноситься до категорії виробничого призначення, а в результаті набуття відповідачкою у власність ділянка змінила призначення на комерційне використання без відповідного рішення міської ради.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - адвоката Собини П.М., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачів - адвоката Кудіна О.М., представника Охтирської міської ради - Сизоненко В.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі рішення Охтирської міської ради від 18 вересня 2007 року № 379-МР фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2. надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення на земельну ділянку для розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру, ділянки для паркування автотранспорту по АДРЕСА_1 .

Рішенням Охтирської міської ради від 14 лютого 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 в оренду строком на десять років земельну ділянку площею 0,1939га для будівництва, розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру та майданчику для тимчасового паркування автотранспорту (землі комерційного використання) по АДРЕСА_1 . Цільове використання зазначеної земельної ділянки - для комерційної діяльності.

Висновком південно-східного регіонального відділу Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Сумській області Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 03 грудня 2007 року № 135 погоджено відведення земельної ділянки ОСОБА_2 загальною площею 0,1939 га для розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру, ділянки для паркування автотранспорту.

Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження (встановлення), закріплення в натурі меж земельної ділянки від 03 березня 2008 року закріплені межовими знаками межі орендованої ОСОБА_2 земельної ділянки, які проходять по умовній межі по стіні будівлі та металевій огорожі.

Матеріалами технічної документації із землеустрою підтверджується, що земельна ділянка для розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру та майданчику для тимчасового паркування автотранспорту за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :12:018:0028, надана ОСОБА_2 у власність для комерційного використання (т. 1 а.с. 128-170, 184-215).

19 грудня 2008 року був складений Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання та погодження (встановлення) і закріплення в натурі меж земельної ділянки, згідно з яким проведено в натурі погодження та закріплено існуючі межі земельної ділянки ОСОБА_2 для комерційного використання (т. 1 а.с. 134).

Висновком Охтирського міського відділу архітектури та містобудування від 24 вересня 2008 року № 1278 погоджено надання земельної ділянки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 для її комерційного використання за умови накладання земельного сервітуту на територію, яка знаходиться в користування ВАТ «Нафтопроммаш» для організації заїзду, а також за умови дотримання державних будівельних норм при розробці робочої документації на реконструкцію кафе під кафе, торгово-розважального центру та майданчика для тимчасового паркування автотранспорту, влаштування майданчику (т. 1 а.с. 141).

Крім того, висновком до технічної документації № 64 від 29 жовтня 2008 року управлінням Держкомзему у місті Охтирка Сумської області погоджено технічну документацію із землеустрою, яке також вважало за можливе продати у власність фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 0,1939 га для комерційного використання (т. 1 а.с. 142).

Рішеннями Охтирської міської ради від 14 лютого 2008 року № 452-МР, від 27 березня 2008 року № 479-МР, від 15 травня 2008 року № 506-МР припинено право користуватися ВАТ «Нафтопроммаш» земельною ділянкою (землі промисловості) по АДРЕСА_1 у зв`язку із продажем майна, внесено зміни до положень укладених з Охтирською міською радою договорів оренди земельних ділянок (т. 1 а.с. 108- 109).

Рішеннями Охтирської міської ради від 25 грудня 2008 року № 657-МР продано ОСОБА_2 земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1939 га для комерційного використання (розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру та майданчику для тимчасового паркування автотранспорту) за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідний договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2008 року після державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку втратив чинність (т. 1 а.с. 110).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 16 квітня 2009 року у справі № 5/673-08 встановлено за ОСОБА_2. строковий безоплатний земельний сервітут (строком до 21 жовтня 2013 року) на право безперешкодного проходу та проїзду транспортними засобами для обслуговування, проведення ремонтних і аварійних робіт будівель за адресою АДРЕСА_1 , через земельну ділянку розміром 0,019 га (проїзна частина з асфальтовим покриттям), що належить Охтирській міській раді та знаходиться в оренді у ВАТ «Нафтопроммаш» (т. 1 а.с. 30-32).

З викладеного вище вбачається, що ОСОБА_2 набула земельну ділянку несільськогосподарського призначення площею 0,1939 га для комерційного використання (розміщення та обслуговування кафе, торгівельно-розважального центру та майданчику для тимчасового паркування автотранспорту) за адресою: АДРЕСА_1 у законний спосіб з дотримання відповідних процедур.

Позивач ОСОБА_1 є власником придбаного на підставі договору купівлі-продажу від 14 серпня 2013 року нежитлового приміщення - цех № 7, загальною площею 1056,4 кв.м, яке розташоване у АДРЕСА_2 та знаходиться на належній Охтирській міській раді земельній ділянці (т. 1 а.с. 6-7).

Відповідно до акту приймання-передачі нежитлової будівлі від 14 серпня 2013 року ПАТ «Нафтопроммаш» передав, а ОСОБА_1 прийняв нежитлові приміщення цеху № 7 загальною площею 1056,4 кв.м, вартістю 76385,00 грн., які розташовані у АДРЕСА_2 , та огорожу вздовж будівлі цеху № 7, що виходить на АДРЕСА_1, довжиною 40 погонних метрів.

Рішенням Охтирської міської ради від 31 жовтня 2016 року № 517-МР ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для розміщення та обслуговування будівель торгівлі по АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.89).

Отже, належна позивачу нежитлова будівля з прилеглою де неї територією межує з ділянкою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , а фактичною межею між ними є належна ОСОБА_1 металева огорожа (т. 1 а.с. 48-53). При цьому, позивач, як вірно встановив суд першої інстанції, прав на прилеглу до його будівлі земельну ділянку не має.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав безпідставними твердження позивача про порушення його прав.

Колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 вказував на порушення його права (законного інтересу) відповідачами, яке вбачає в усній відмові відповідачки ОСОБА_2 у наданні доступу до його приміщення через належну їй на праві власності земельну ділянку - тротуарну доріжку. Зокрема, позивач вказував, що має на меті демонтувати належний йому металевий паркан задля вільного під`їзду до свого приміщення, проте ОСОБА_2 у такому разі зведе паркан на тому ж місці.

Водночас, всі вище перелічені дії позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 не вчинялись.

Про конкретні перешкоди з боку відповідачів при реалізації права на оформлення у власність чи користування прилеглої до нежитлових приміщень земельної ділянки позивач не вказує, відповідних доказів вчинення йому перешкод у реалізації законних прав та інтересів суду не надав.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Колегія суддів зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Оскаржуване рішення Охтирської міської ради п`ятого скликання від 25 грудня 2008 року № 657-МР «Про викуп земельної ділянки для несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності» в частині затвердження відчуження земельної ділянки фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2. земельної ділянки для тимчасового паркування автотранспорту по АДРЕСА_1 прав та законних інтересів позивача ОСОБА_1 не порушує.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16 від 5 серпня 2019 року справа №1340/4630/18 і підстави для відступлення від неї відсутні.

Крім того, колегія суддів зауважує, що оскаржуване рішення міською радою було прийняте до набуття позивачем у власність нежитлових приміщень та фактично є виконаним, реалізованим.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відсутність законних підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення заявником норм процесуального закону.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову. Підстав для скасування даного рішення за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Собини Павла Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.І.Криворотенко

Судді: О.Ю.Кононенко

С.Г.Хвостик