ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2-388/1999 Головуючий суддя І інстанції Калмикова Л.К.
Провадження № 22-ц/818/2998/20 Суддя доповідач Яцина В. Б.
Категорія: стягнення заробітної плати
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря : Семикрас О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 березня 2020 року, постановлену у складі головуючого судді Калмикової Л.К., по справі за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до КСП « Дергачівське» про стягнення заробітної плати, позовом ОСОБА_1 до КСП «Дергачівське» про стягнення суми по заробітній платі з урахуванням інфляції, відшкодуванні моральної шкоди,

встановив:

13 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування своєї заяви вказала, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.1999 року позовну заяву прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах ОСОБА_1 до КСП « Дергачівське» про стягнення заробітної плати задоволено частково, позов ОСОБА_1 до КСП «Дергачівське» про стягнення суми по заробітній платі з урахуванням інфляції, відшкодуванні моральної шкоди залишено без задоволення.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просила суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким зобов`язати прокурора Дергачівського району Харківської області подати до суду позов в її інтересах, зобов`язати начальника КРУ надати акт перевірки КРУ за 1990-1998 р.р. її основної заробітної плати, додаткової заробітної плати з наданням довідок з 19.03.1999 р.

У судовому засіданні заявниця підтримала заяву, надала вищевказані пояснення, та доповнила свої доводи тим, що вказаним рішенням суду була стягнута додаткова зарплата, а прокурор повинен був подати позов про стягнення на її користь основної заробітної плати. Зазначила, що присуджені за рішенням суду грошові кошти вона не отримала.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 26 березня 2020 року в ухвалення додаткового рішення - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її заяву.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Вказала, що судом не вирішено її питання, просила стягнути присуджені їй кошти за рішенням суду.

Зазначила, що за рішенням суду стягнута додаткова зарплата, прокурор повинен був подати позов про стягнення на її користь основної заробітної плати. За рішенням суду грошові кошти не отримала.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про розгляд справи, які клопотань про її відкладення не подавали, що відповідно до ст.ст. 131, 272 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам оскаржене ухвала суду у повній мірі відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 19.03.1999 р. постановлено у чіткій відповідності до позовних вимог, рішення не скасовано, не змінено, у процесі розгляду заяви про постановлення додаткового рішення суд не має повноважень на покладення зобов`язання на позивача подати позов до суду, надати докази.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду.

Відповідно до ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 14 додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Частиною 6 ст. 367 ЦПК України передбачено, що в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 19 березня 1999 р. було стягнуто з КСП «Дергачівське» на користь ОСОБА_1 3111,23 ОСОБА_2 - заборгованість по заробітній платі. У задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

При цьому у судовому засіданні представник позивача прокурор Дергачівського району Харківської області зменшив розмір позовних вимог з 5778,70 грн. до 3111, 23 грн. Усі позовні вимоги були розглянуті.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржено не було.

Відповідачем була подана касаційна скарга на вищевказане рішення суду. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Верховного Суду України від 27.11.2001 р. у задоволенні касаційної скарги було відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Оскільки у даному випадку відсутні передбачені у згаданій нормі ст. 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову у задоволенні такої заяви ОСОБА_1 .

Доводи скарги щодо стягнення основної заробітної плати відповідно до ст. 367 ЦПК України не розглядаються, оскільки вони перебувають поза межами розглянутого судом позову. З цього приводу ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду з новим позовом.

Судом першої інстанції відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України правильно досліджені і оцінені обставини по справі, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції з передбачених ст. 375 ЦПК України підстав залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України відсутні підстави для перерозподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367,368, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 26 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 05 червня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді І.В.Бурлака.

О.М.Хорошевський.