Справа № 515/360/20
Провадження № 2/515/819/20
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка С.В.

за участю: секретаря судового засідання Комерзан Л.І.

представника позивача (за довіреністю) Боднар Т.Г.

представника третьої особи 1 (за довіреністю) Полякової Т.М.

представника третьої особи 2 Владиченка М.Б.

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Татарбунари Одеської області в по- рядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - виконавчий комітет Білоліської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, Кому- нальний заклад «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів», до ОСОБА_4

про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2020 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області, як ор- ган опіки та піклування, звернулася до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_5 про поз- бавлення ОСОБА_4 батьківських прав та стягнення з неї аліментів, посилаючись на наступні об- ставини.

ОСОБА_4 є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На під- ставі заяви батька ОСОБА_6 дитину було влаштовано в дитячий заклад. З 07.03.2009 р. по 23.09.2015 р. дівчинка виховувалася в Білгород-Дністровському спеціалізованому будинку дитини. З 23.09.2015 по 26.08.2016 р. дитина перебувала в центрі соціально-психологічної реабілі- тації служби у справах дітей Тарутинської райдержадміністрації, а з 26.08.2016 р. по теперішній час виховується в КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів». В пері- од перебування в державних закладах батьками не було вжито жодних заходів для повернення до- чки в сім`ю. За результатами розгляду 14.11.2013 р. Білоліською сільською радою Татарбунарсь- кого району Одеської області прийнято рішення про недоцільність повернення дитини до родин- ного середовища з причин відсутності у матері власного житла, матеріального забезпечення та по- стійного місця роботи. З 05.08.2014 р. малолітній ОСОБА_5 надано статус дитини, поз- бавленої батьківського піклування. Статус дитини надавався на підставі рішення Татарбунарсько- го районного суду Одеської області від 17.07.2014 р., яким позбавлено батьківських прав батька дівчинки - ОСОБА_6 . Висновком лікарсько-консультативної комісії КЗ «Татарбунар- ська ЦРЛ» від 04.06.2014 р. підтверджується про наявність у відповідача тривалої хвороби, яка пе- решкоджає виконанню батьківських обов`язків, що надався терміном на 1 рік у зв`язку з її перебу- ванням на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті з діагнозом: легка розумова відсталі- сть. За місцем проживання характеризуються негативно, власного житла не має, проживає в буди- нку матері співмешканця ОСОБА_7 , в якому не створено належні умови проживання, ви- ховання та розвитку дитини. Відповідач не використала свій шанс щодо зміни свого способу жит- тя, ставлення до виконання батьківських обов`язків, не використала своє право на повернення їй дитини. За таких обставин позивач просила позбавити відповідача батьківських прав стосовно її малолітньої дочки та стягувати аліменти на утримання дитини.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, напо- лягаючи на їх задовоенні.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила не позбавляти її батьківсь- ких прав.

Представник третьої 1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вважаючи їх обгрунто- ваними та такими, що підлягають задоволенню.

Представник третьої особи 2 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій під- тримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу розглянути у відсутність представника за- кладу (а.с.39).

Заслухавши пояснення та доводи представників позивача та третьої особи, відповідача, дослі- дивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задово- лення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно ст.19 Конвенції про права дитини, держави - учасники зобов`язані вживати усіх необхід- них законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологіч- ного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального повод- ження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьків- ських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6) підтверджується, що батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_6 та

ОСОБА_4. ОСОБА_6. звернувся до райдержадміністрації з заявою щодо влаштування його доч- ки ОСОБА_5 , 2008 р. народження, до дитячого будинку терміном на 6 місяців, що видно з копії заяви від 06.02.2009 р. (а.с.7).

Як слідує з матеріалів справи (а.с.8,9,10), на підставі розпорядження Татарбунарської райдерж- адміністрації Одеської області від 25.02.2009 та 05.08.2014 р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та влаштовано до дер- жавного закладу на повне державне забезпечення. 08.09.2015 р. дитину переведено до КУ «Білго- род-Дністровський спеціалізований будинок дитини».

Довідкою Білгород-Дністровської спеціалізованого будинку дитини від 23.09.2015 (а.с.12) під- тверджується, що малолітня ОСОБА_5 перебувала в будинку дитини з 17.03.2009 р. по 23.09.2015 р., на подальше виховання та утримання вибула до Центру соціально-психологічної реабілітації ССД Тарутинської РДА.

З довідки за № 21 та характеристики, виданих КЗ «Кілійська спеціальна загальноосвітня школа- інтернат І-ІІ ступенів» (а.с.13,16), слідує, що ОСОБА_5 навчається у 5-му класі та знахо- диться на повному державному забезпеченні. Мати дівчинки відвідувала дитину два рази - 30.11. 2016 р. та влітку 2017 р. Спілкування з дитиною було не тривалим, не емоційним, особливої тур- боти та любові мати не проявляла. Станом здоров`я, навчанням, поведінкою, успіхами дитини не цікавиться. Свої батьківськи обов`язки не виконує.

Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 02.03.2020 р. (а. с.15), ОСОБА_5 перебуває на обліку з діагнозом «Легка розумова відсталість».

За місцем проживання відповідач характеризується негативно, що видно з характеристики сіль- ської ради (а.с.18), не працевлаштована, конфліктна, власного житла не має, на даний час прожи- ває з співмешканцем ОСОБА_7 , який перебуває на обліку улікаря-психіатра. Офіційно не працевлаштована, не має постійного заробітку, оскільки сезонно працює на сільськогосподарських роботах.

Згідно довідок Білоліської сільської ради №№ 54,76 (а.с.19), відповідач проживає АДРЕСА_1 , разом зі своїм співмешканцем в будинку, який належить його матері ОСОБА_9 , але зареєстрована по АДРЕСА_2 .

Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 04.02.2020 р. (а.с.21), вбачаєть- ся, що відповідач проживає по АДРЕСА_1 , житло у задовільному стані, в будинку брудно, сміття розкидано, холодно. Кухня в жахливому антисаніта- рному стані, приготовленої їжі не має, запас продуктів є.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 24.11.2015 р., яке набрало чи- нності (копія на а.с.22), розірвано шлюб між ОСОБА_4. та ОСОБА_6 . Після розірвання шлюбу відповідачу відновлено дошлюбне прізвище « Бєла ».

З копії заяви ОСОБА_4 (а.с.23-24) видно, що вона зверталася до адміністрації Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини з проханням не переводити її дочку до іншого закладу для дітей та не передавати під опіку або усиновлення

З рішення № 41 від 14.11.2013 р. (а.с. 25) слідує, що Білоліська сільська рада прийняла рішення про недоцільність повернення дитини до родинного середовища з причини відсутності у матері власного житла, матеріального забезпечення та постійного місця роботи.

Листом КНП «Татарбунарська ЦРЛ» від 20.02.2020 р. (а.с.29-30) підтверджується, що ОСОБА_4 ніколи не мала та не має на теперішній час І чи ІІ групи інвалідності по психічному здоров`ю. Хво- ра перебуває на обліку у психіатричному кабінеті з діагнозом: розумова відсталість легкого ступе- ня з поведінковим порушенням, що не перешкоджає виконанню батьківських обов`язків.

Згідно довідки КЗ «Татарбунарська ЦРЛ» № 1113 від 20.05.2014 р. (а.с.32), ОСОБА_3 , 1976 р. народження, перебуває на диспансерному обліку у психіатричному кабінеті з 09.09.2010 з діагнозом: легка розумова відсталість.

Відповідно до висновку Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області від 18.03.2020 р. (а.с.33), даний орган, як орган опіки та піклування, вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стосовно її малолітньої дмтини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1

В силу ст.12 Закону України "Про охорону дитинства", виховання в сім`ї є першоосновою роз- витку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за вихова- ння, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані ви- ховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готу- вати її до самостійного життя та праці.

Як передбачено ч.7 ст.7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ч.ч.1,2 ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Ба- тьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.1 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Статтею 27 Конвенції «про права дитини» від 20.11.1989 р. (ратифікована Постановою ВР Ук- раїни № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) передбачено право кожної дитини право на рівень життя, необ- хідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обо- в`язків щодо утримання та виховання своєї дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває у державному закладі на повному державному утриманні, відповідач дуже рідко ці- кавилися її життям, навчанням та станом здоров`я, не займалася її утриманням та не скористалася своїм шансом на повернення дитини в сім`ю.

Зважаючи на дані обставини та враховуючи інтереси дитини, суд вважає за можливе та необхід- не позбавити ОСОБА_4 батьківських прав стосовно її малолітньої дитини.

Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Ук- раїни.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150, 155, 164-166, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.76- 81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області про позба- влення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Білолісся Татарбунарсь- кого району Одеської області, батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина, аліменти в розмірі однієї чверті за- робітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, починаючи з 13.03.2020 р.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судовий збір в дохід держави в розмірі 840 грн.80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учас- никами справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі- сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тимошенко