Справа № 265/2320/20
Провадження № 2/265/1036/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 червня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Дрьомовій О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/2320/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що вона із відповідачем перебувала у шлюбі з 24 серпня 1985 року. У шлюбі в подружжя сторін народився син, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає разом із позивачкою та навчається у Маріупольському механіко-металургійному коледжі ДВНЗ на 3-му курсі. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий рівень не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. При цьому вказувала, що батько дитини працює та має офіційний дохід. Натомість відповідач ухиляється від надання допомоги по утриманню сина позивачки.

Згідно із уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь неї аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3 , у розмірі 1/4 частки від доходів щомісячно, але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позову та до повноліття дитини.

Позивачка, ОСОБА_1 , у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просила суд задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, не заперечуючи при цьому проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач, ОСОБА_2 , до судового засідання не з`явився за невідомих суду причин повторно, будучи про день та час слухання справи повідомленим належним чином, не надавши суду заяв про розгляд справи за його відсутності.

За ч. 4 ст. 223 ЦПК суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Суд встановив, що за свідоцтвом про народження, виданим 23 липня 2002 року виконкомом Широкинської сільради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 05, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 24 серпня 1985 року виконкомом Широкинської сільради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 21 від 24 серпня 1985 року, вбачається, що ОСОБА_2 одружився із ОСОБА_1 , внаслідок чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

За довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 вересня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 , 2002 р. н., разом тимчасово зареєстровані по АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_3 , 2002 р. н., навчається на 3-му курсі денного відділення Маріупольського механіко-металургійного коледжу ДВНЗ «ПДТУ», що підтверджується довідкою від 4 березня 2020 року № 207 вказаного ВНЗ.

За змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому за ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить - 2218 х 50 / 100 = 1109 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить - 2218 грн.).

Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, - з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

За таких фактичних обставин, встановлених судом, враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітній ОСОБА_3 , то відповідач зобов`язаний утримувати свого сина до досягнення дитиною повноліття.

Також суд зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 має змогу сплачувати аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року по справі № 766/47/16-ц.

При цьому суд зауважує, що незважаючи на розмір доходу, відповідач зобов`язаний забезпечувати належне утримання сина, сплачуючи аліменти у визначеному розмірі.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 7 листопада 2018 року по справі № 355/511/17.

Виходячи з викладеного вмотивування та зважаючи на загально визначений розмір аліментів, що стягуються на одну дитину, який дорівнює 1/4 частку від доходів боржника, то суд вважає можливим повністю задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , стягнувши з відповідача аліменти на утримання сина, ОСОБА_3 , 2002 р. н., у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу до досягнення сином повноліття.

Суд при цьому вказує, що оскільки за ст. 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, то стягненню аліменти за вказаним рішенням підлягають, починаючи з моменту звернення позивачки до суду із таким позовом.

Також суд зауважує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 СК правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що аліменти з ОСОБА_2 стягненню на користь позивачки підлягають з дати звернення ОСОБА_1 із позовом до суду, тобто з 31 березня 2020 року, та до ІНФОРМАЦІЯ_2 , коли ОСОБА_3 досяг повноліття.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте відповідачем шляхом подачі письмової заяви протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 11 червня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , а мешкає в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , а мешкає в АДРЕСА_3 .

Суддя