Справа № 482/113/20
Номер провадження 2/482/260/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Демінської О.І., секретар судового засідання Мозгова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, поданим і підписаним її представником адвокатом Біленським А.Г. до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», про зняття арешту з нерухомого майна.

На обґрунтування позову вказала, що є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час звернення до нотаріуса з метою укладання договору дарування, їй стало відомо, що на належне їй нерухоме майно Новоодеською державною нотаріальною конторою Миколаївської області накладено заборону відчуження на підставі повідомлення б/н Новоодеського відділення «Ощадбанк» №3155 від 21.07.1994 року, в якому власником належного їй на праві власності житлового будинку зазначено ОСОБА_2 .

З посиланням на те, що зазначене обтяження порушує її права як власника майна, оскільки вона перед АТ «Ощадбанком» не мала ніяких боргових зобов`язань, а в інший спосіб, як через звернення з позовом до суду, не може захистити свої права як власник, просить суд зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладену на підставі повідомленняб/н Новоодеського відділення «Ощадбанк» №3155 від 21.07.1994 року щодо житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3379770, зареєстрованого 26.06.2006 р. реєстратором - Новоодеською державною нотаріальною конторою.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

03.03.2020 року до суду надійшов відзив АТ «Державний ощадний бак України» на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю, неналежністю відповідача.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача АТ «Державний ощадний банк України» надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні позову просив відмовити.

У відповідності з вимогами ст. 223 ЦПК України, справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, за його місцезнаходженням, відзив до суду надав в передбачений законом строк.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер документа 195729913 від 09.01.2020 р.

Згідно до даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 22.06.2006 року за №3379770, реєстратором - Новоодеською державною нотаріальною конторою було зареєстровано заборону відчуження житлового будину за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення б/н Новоодеського відділення «Ощадбанку» №3155 від 21.07.1994 року, власником майна зазначений ОСОБА_2 .

Відповідно з розпорядженням Новоодеського міського голови «Про перейменування вулиць, провулків на території м. Нова Одеса, назви яких містять символіку комуністичного тоталітарного режиму» за №16 від 19.02.2016 року вулиця «Кірова» перейменована на «Одеська».

У листах-повідомленнях керуючого ТВБВ №10014/089 філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» за №№1,2 від 15.01.2020 року начальника філії Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 06.03.2019 р., як правонаступника Новоодеського відділення «Ощадбанку», зазначено, що відсутні будь-які зобов`язання (борги) або будь-які претензії як до ОСОБА_1 , так і до ОСОБА_2 .

Згідно до повідомлення Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №379/01-16 від 15.05.2020 року вбачається, що в нотаріальній конторі в наявності є лише «Алфавітна книга обліку заборони» відчуження жилих будинків, квартир, іншого нерухомого майна та арештів накладених судовими та слідчими органами, в якій є запис за 1994 рік ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 номер заборони АДРЕСА_2 . Реєстр для реєстрації заборон відчуження жилих будинків…. переданий на зберігання до Миколаївського державного нотаріального архіву. Повідомлення Ощадного банку, на підставі якого було накладено заборону вже знищено, так як строк їх зберігання був 3 роки і цей строк вже давно закінчився, тому Новоодеською державною нотаріальною конторою неможливо зняти дану заборону.

Відповідно до повідомлення РКП « Новоодеське районне бюро технічної інвентаризації» за №153 від 03.06.2020 року, первинна інвентаризація нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 проведена в 1967 році, замовник ОСОБА_3 .

Згідно даних будинкової книги на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , щодо осіб зареєстрованих за вказаною адресою, інформація відносно ОСОБА_2 відсутня.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно із ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до якої Україна приєдналась 17 липня 1997р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

На сьогоднішній день, порядок та підстави зняття заборони з майна регулюються, зокрема, статтею 74 Закону «Про нотаріат» № 3425-XI, з якої вбачається, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відомості про наявність будь-яких зобовязань перед банком власника житлового будинку - позивача ОСОБА_1 відсутні. Як відсутні і докази набуття нею житлового будинку у власність з обтяженнями, оскільки доказів того, що обтяжений житловий будинок будь-коли належав ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, а на підставі ч. 1ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Що стосується тверджень відповідача що Банк не є належним відповідачем у даній справі, а саме нотаріус, який наділений повноваженнями на вчинення нотаріальної дії щодо зняття заборони відчуження об`єкта нерухомого майна є належним відповідачем, то суд вважає дане твердження помилковим, оскільки відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Оскільки саме на підставі повідомлення б/н Новоодеського відділення «Ощадбанк» № НОМЕР_1 було накладено заборону відчуження на майно позивача, тому саме Банк, як правонаступник попереднього обяжувача, і є належним відповідачем у справі.

Враховуючи вищевикладене, те, що позивач є законним власником будинку, будь-яка заборгованість перед банком відсутня, банк претензій до позивача не має, на даний час відсутні документи, на підставі яких нотаріус або державний реєстратор мали би можливість зняти заборону на нерухомість в позасудовому порядку, тобто, орган, який наклав арешт, позбавлений законної можливості скасувати накладений арешт, заборона на нерухоме майно позбавляє позивача можливості вільно розпоряджатись належним їй майном, оскільки наявність заборони чинить їй в цьому перешкоди, що грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами право приватної власності позивача, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення..

Керуючись ст.ст. 12, 76, 259, 264, 265, 273, 285 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти заборону відчуження з нерухомого майна, накладену на підставі повідомлення б/н Новоодеського Ощадбанку №3155 від 21.07.1994 року, щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер обтяження у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 3379770, зареєстровано 26.06.2006 р. реєстратором - Новоодеською державною нотаріальною конторою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцевих положень" ЦПК України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину встановленого КМУ пов`язаного із запобіганням поширенню короновірусної хвороби (COVID-19).

Рішення виготовлено 03 червня 2020 року

Суддя О.І.Демінська