Справа № 185/2606/20
Провадження № 2/185/2332/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 червня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.,

з участю секретаря судового засідання Трубіциної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» про визнання права на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Межиріч» розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, вид угідь «пасовища» на території Межиріцької сільської ради у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , який за життя отримав право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236045 від 14 березня 1997 року.

Розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП «Межиріч» включає в себе:

-4,27 умовних кадастрових гектарів - рілля,

-0,91 умовних кадастрових гектарів - пасовища,

-0,11 умовних кадастрових гектарів - багаторічні насадження.

За життя ОСОБА_2 виділив в натурі (на місцевості) земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) площею 4,088 га, вид угідь - рілля, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІ-ДП № 099065 від 10 травня 2002 року.

Однак за життя ОСОБА_2 не скористався правом на виділення в натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 0,91 умовних кадастрових гектарів, вид угідь - пасовища.

03 квітня 2020 року державним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай) у вигляді пасовища розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів у зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай).

Позивач зазначає, що строк позовної давності ним не пропущений, оскільки він дізнався про те, що ОСОБА_2 мав право на земельну частку пай розміром 0,91 га, вид угідь - пасовища лише 29 січня 2020 року з листа відділу у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача - адвоката Скирди В.І. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, за змістом цієї заяви представник позивача позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представники відповідачів - Межиріцької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Межиріч» у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області згідно поданого відзиву (а.с.47-49) просить у позові відмовити, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є розпорядником земель колишнього КСП «Межиріч» і законодавчо не наділене повноваженнями щодо виділення земельних часток (паїв), відповідно до чинного законодавства повноваження щодо виділення земельних часток (паїв) власникам сертифікатів належить з 01 січня 2019 року сільським, селищним, міським радам. Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки рішення щодо розпорядження земельною часткою (паєм) приймає у даному випадку Межиріцька сільська рада.

З матеріалів цивільної справи видно, що 14 березня 1997 року ОСОБА_2 отримав сертифікат серії ДП № 0236045 на право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «Межиріч» без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.7).

10 травня 2002 року ОСОБА_2 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 099065, згідно якого йому була передана у приватну власність земельна ділянка площею 4.088 гектарів (рілля) у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка розташована на території Межиріцької сільської ради (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, згідно матеріалів спадкової справи № 504/2005, заведеної Другою павлоградською державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , належним чином прийняв спадщину. Відомостей про інших спадкоємців матеріали спадкової справи не містять (а.с.26-45).

За змістом заповіту від 12 січня 2005 року ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 усе належне йому майно та усі майнові права та обов`язки, які належать йому на день посвідчення заповіту і належатимуть на день смерті (а.с.29).

16 грудня 2011 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Межиріцької сільської ради, загальною площею 4,088 гектарів, яка належала померлому ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ІІ- ДП № 099065 (а.с.40).

03 квітня 2020 року постановою державного нотаріуса Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області було відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на право на земельну частку (пай) члена КСП «Межиріч» у вигляді пасовища площею 0,91 умовних кадастрових гектарів, у зв`язку з відсутністю документу, що посвідчує право на зазначену земельну частку (пай), а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с.12).

Відділом у Павлоградському районі міськрайонного управління у Павлоградському, Юр`ївському районах та м.Павлограді Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області було надано письмову відповідь на заяву ОСОБА_1 від 29 січня 2020 року, якою повідомлено, що згідно Книги реєстрації сертифікатів на земельний пай членів КСП «Межиріч» Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_2 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП № 0236045 розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів на підставі рішення Павлоградської районної державної адміністрації від 27 лютого 1997 року № 87-р.

Також у цій письмовій відповіді зазначено, що до складу земельного паю розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів входять такі сільськогосподарські угіддя:

-4,27 умовних кадастрових гектарів - рілля,

-0,91 умовних кадастрових гектарів - пасовища,

-0,11 умовних кадастрових гектарів - багаторічні насадження (а.с.13).

ОСОБА_2 було отримано за життя державний акт серії ІІ-ДП № 099065 від 10 травня 2002 року на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану на території Межиріцької сільської ради площею 4,088 гектарів у межах згідно з планом, у тому числі ріллі - 4,088 гектарів.

Згідно з Класифікацією видів земельних угідь (додаток 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру), рілля включає сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці. До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

Пасовища включають сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

Відповідно до положень статей 1-3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають зокрема громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Документом, що посвідчує право спадкоємця на земельну частку (пай) є свідоцтво про право на спадщину.

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

З доданих до позовної заяви матеріалів видно, що розмір земельної ділянки, виділеної спадкодавцю ОСОБА_2 згідно державного акту, є меншим за розмір, зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай), а саме - 5,29 умовних кадастрових гектарів, таким чином спадкодавцю за життя було виділено земельну частку лише у вигляді ріллі площею 4,088 гектарів, однак не було виділено земельної частки у вигляді пасовища, право на яку було посвідчено сертифікатом серії ДП № 0236045.

При видачі громадянину державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат підлягав поверненню до Павлоградської районної державної адміністрації, через відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) спадкоємцю померлого ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай) члена КСП «Межиріч» у вигляді пасовища площею 0,91 умовних кадастрових гектарів.

Як передбачено ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право на земельну частку (пай) розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів, до складу якого належать окрім ріллі також пасовища розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, за життя спадкодавця ОСОБА_2 було підтверджене отриманням відповідного сертифікату серії ДП № 0236045 від 14 березня 1997 року, і не припинилося внаслідок його смерті, згідно ст.1218 ЦК України входить до складу спадщини.

За змістом заповіту ОСОБА_2 , останній заповідав ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось та всі майнові права та обов`язки, що будуть належати йому на день смерті (а.с.29).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу - сертифікату, який посвідчує право спадкодавця ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів на сільськогосподарські угіддя - пасовища, розташовані на території Межиріцької сільської ради, позивач не має можливості отримати відповідне свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Тому суд вважає за можливе захистити порушене право позивача шляхом визнання за ним права на земельну частку пай розміром 0,91 умовних кадастрових гектарів, до складу якої входять сільськогосподарські угіддя - пасовища.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп.

Оскільки судом не встановлено, що відповідачами вчинялися дії, які порушували б права позивача, предметом позову є спадкове право позивача на частину земельного паю у вигляді пасовища, яке позивач не може підтвердити через відсутність відповідного сертифікату, суд вважає за можливе не покладати судовий збір на відповідачів.

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, у тому числі строк апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель, переданих у колективну власність для сільськогосподарського використання колишньому КСП «Межиріч» у розмірі 0,91 умовних кадастрових гектарів, вид сільськогосподарських угідь - пасовища, розташовану на території Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

-Межиріцька сільська рада, 51473 Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Межиріч, провулок Виконкомівський, 1, ,

-Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, 49004 м.Дніпро, пр.Олександра Поля, 2, ,

-Сільськогосподарський виробничий кооператив «Межиріч», 51473 Дніпропетровська область, Павлоградський район, с.Межиріч, вул.Молодіжна, .

Суддя У.М. Болдирєва