№ 201/1334/19
провадження 2/201/303/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро» про стягнення збитків та штрафних санкцій і витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 лютого 2019 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» про стягнення збитків та штрафних санкцій і витрат, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Позивач в своїх позовних вимогах та з представником посилається на те, що 24 червня 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою впорядкування відносин між ними та юридичними особами, ними заснованими, відповідно до діючого законодавства України, був підписаний Меморандум про співпрацю. Відповідно до п. 1 Меморандуму його метою є запобігання випуску подібної продукції, виробниками якої є сторони Меморандуму (як фізичні особи так і юридичні особи ними засновані). Сторони під час виробництва продукції зобов`язані використовувати особисті назви продукції, а також особисті дизайни упаковки такої продукції, не допускаючи подібності (ідентичності) з продукцією, яку випускає інша сторона Меморандуму. У вересні 2015 року ОСОБА_1 відмітив зниження товарообігу по ТОВ «Еліксір», в якому є учасником і бенефіціаром. В ході службового розслідування стало відомо, що ОСОБА_2 зареєстрував ТОВ «Лекопро» 18 грудня 2012 року на підставних осіб - свою дружину ОСОБА_4 (відповідач) та ОСОБА_5 (відповідач). Більше того, ОСОБА_2 , скориставшись доступом на ТОВ «Еліксір» та ТОВ «Кортес», та маючи інформацію про реалізацію продуктів всіх компаній виконуючи обов`язки директора ТОВ «Новація» (дистриб`ютора продукції операторів ринку), використовував конфіденційну інформацію означених підприємств для копіювання та просування на ринку контрафактних продуктів ТОВ «Лекопро» та блокування їх роботи. Відповідно до цього Комерційним директором ТОВ «Еліксір» був зроблений підрахунок втрат від копіювання продукції ТОВ «Еліксір», згідно якого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» від копіювання продукції склали більше 1.4 млн. гривень. При цьому жодного з випущених підконтрольним підприємством продуктів ОСОБА_2 не задекларував відповідно до вимог Меморандуму.

Пізніше, 11 квітня 2016 року, за адресою розташування виробничих потужностей ТОВ «Еліксір»: 52072, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, село Старі Кодаки , вул. Аеродром , буд . 144 , звернулась відповідач ОСОБА_4 , яка заявила про своє право власності на 30/100 цього приміщення, та попросила звільнити ці приміщення. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 надала рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3742/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ОСІРІС-2005» про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 30/100 приміщення виробничого комплексу та копію інформаційної довідки про реєстрацію права власності на означені приміщення. В результаті аналізу означеного рішення стало відомо, що внаслідок його ухвалення виникає потреба розірвання договору оренди означених приміщень з ТОВ «Осіріс-2005», укладання нового договору та переміщення всього комплексу обладнання ТОВ «Еліксір», що блокує господарську діяльність підприємства. Також з матеріалів справи стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 знали про цю судову справу та всіляко сприяли відчуженню будівлі та настанню означених негативних наслідків.

Таким чином, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , попередньо змовившись, інсценували фіктивний сімейний спір, та шляхом обману посадових осіб Товариства та суду заволоділи 30/100 частинами нерухомого майна ТОВ «Осіріс-2005», на яких були розташовані виробничі потужності підприємств. Окрім цього, означені особи, скориставшись конфіденційною інсайдерською інформацією, налагодили на підконтрольному підприємстві - ТОВ «Лекопро» випуск конкуруючої продукції, в наслідок чого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» склали більше 1.4 млн. гривень. Таким чином, ОСОБА_2 , в силу подружніх стосунків з ОСОБА_4 , був учасником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Лекопро».

Під час службового розслідування був проведений аналіз продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями в результаті чого було виявлено копіювання асортименту продукції ТОВ «Еліксір», що дає можливість визначити продукцію ТОВ «Лекопро» контрафактною в розумінні п. 6 Меморандуму. Так відповідно до порівняльної таблиці продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями з продукцією ТОВ «Еліксір» було виявлено 10 (десять) випадків копіювання продукції ТОВ «Еліксір», кожний з яких рахується як випадок випуску контрафактної продукції та порушення п. б Меморандуму. Такі саме порушення з боку відповідачів були виявлені також по продуктам ПП «Доктор Хелсі» та ТОВ «Кортес». Так за результатами аналізу продуктового ряду ТОВ «Лекопро» було встановлено три продукти, які підпадають під визначення контрафактної продукції, в розумінні п. 6 Меморандуму, та порушують права позивача, та чотири продукти, які порушують права позивача. Окрім цього ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, визнано як за окремий факт порушення по кожному позивачу.

Загальними зборами учасників Меморандуму від 21 вересня 2016 року було визнано контрафактною продукцією в розумінні п. б Меморандуму продукцію ТОВ «Лекопро», зазначену в додатках 4, 5 та 6, із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму за кожен факт порушення. Окрім цього визнано порушенням Меморандуму ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, як за окремий факт порушення. Відповідно до п. 13 Меморандуму у випадку визнання продукції контрафактною винна сторона зобов`язується надати відомості про кількість нереалізованої контрафактної продукції та негайно утилізувати її, а також виплатити власнику найменування, чиї права порушені грошову компенсацію в сумі 100 000 доларів США. Відповідно до курсу Національного банку України станом на 29 серпня 201б року грошовий еквівалент 100 000 доларів США складає 2 544 235.70 гривень. Зважаючи на це сума штрафу по підприємствам складає: ПП «Доктор Хелсі» - сума штрафу за чотири порушення складає 4х2544235.70=10176942.80 гривень. ТОВ «Еліксір» - сума штрафу за одинадцять порушень складає 11 х 2544235.70 = 27986592.70 гривень. ТОВ «Кортес» - сума штрафу за п`ять порушень складає 5х2544235.70 = 12721178.50 гривень.

Таким чином, солідарному стягненню з відповідачів підлягають: штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 4 (чотири) факти порушення по продуктам ПП «Доктор Хелсі»» у розмірі еквівалент 100 000 доларів США за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України складає 10 176 942.80 (десять мільйонів сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 80 копійок. Матеріальна шкода, завдана компрометацією конфіденційної інформації та копіюванням продуктового ряду ТОВ «Еліксір» відповідачами в розмірі 1401387.80 (один мільйон чотириста одна тисяча триста вісімдесят сім) гривень 80 копійок, має бути стягнута солідарно з відповідачів. Штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 11 (одинадцять) фактів порушення по продуктам ТОВ «Еліксір» у розмірі еквівалент 100 000 доларів США за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України на той же час складає 27 986 592.70 (двадцять сім мільйонів дев`ятсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 70 копійок. Штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 5 (п`ять) фактів порушення по продуктам ТОВ «Кортес» у розмірі еквівалент 100 000 доларів СІНА за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України на 29 серпня 2016 року складає 12 721 178.50 (дванадцять мільйонів сімсот двадцять одна тисяча сто сімдесят вісім) гривень 50 копійок.

ОСОБА_1 було спричинено збитків на загальну суму 1401387.80 (один мільйон чотириста одна тисяча триста вісімдесят сім) гривень 80 копійок, а загальна сума штрафних санкцій за умовами Меморандуму складає 50884714 (п`ятдесят мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) гривень, які підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Позивач вважає, що відповідачі не виконали належним чином свої зобов`язання щодо вказаного Меморандуму, договору, що є порушенням вимог чинного законодавства та законних прав позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням виконати вимоги закону, правочину, але відповідач цього не зробив, чим порушив його права, в добровільному порядку спір не вирішено. Вважає такі дії відповідачів не законними, позивачу фактично завдані матеріальні збитки та просив стягнути з відповідачів солідарно вказані кошти і витрати, задовольнивши позов в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» та/або їх представники в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили; вказаним і матеріалами справи, на думку суду, в зверненні до суду, позовні вимоги не визнали повністю, заперечували проти задоволення позову і вважали за можливе розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності вказаних відповідачів та/або представників відповідно до ст. 223 ЦПК України.

З`ясувавши думку сторін, оцінивши надані і добуті докази, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно 24 червня 2011 року ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) та ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) з метою впорядкування відносин між ними та юридичними особами, ними заснованими, відповідно до діючого законодавства України, був підписаний Меморандум про співпрацю. Підписанти Меморандуму взяли на себе зобов`язання виконувати його умови та гарантували їх виконання всіма пов`язаними юридичними особами, в тому числі на які мали вплив через родинні стосунки. Станом на дату подачі цього позову ОСОБА_2 не повідомляв про вихід з Меморандуму та відмову від його виконання.

Відповідно до п. 1 Меморандуму його метою є запобігання випуску подібної продукції, виробниками якої є сторони Меморандуму (як фізичні особи так і юридичні особи ними засновані). Сторони під час виробництва продукції зобов`язані використовувати особисті назви продукції, а також особисті дизайни упаковки такої продукції, не допускаючи подібності (ідентичності) з продукцією, яку випускає інша сторона Меморандуму. Досягнення мети Меморандуму забезпечувалось процедурою декларування нової продукції та приєднання до Меморандуму виробників, заснованих сторонами Меморандуму. Відповідно до визначення термінів, використаних в Меморандумі, (преамбула Меморандуму) декларування - це процедура, за якою кожна зі сторін, плануючи виробництво продукції зі спірним найменуванням, не зазначеним у додатках до Меморандуму, зобов`язана надати решті сторін Меморандуму копію заявки про реєстрацію цієї продукції у дозвільних органах з наступним наданням копії повного дизайну упаковки перед її виготовленням.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 відмітив зниження товарообігу по ТОВ «Еліксір», в якому є учасником і бенефіціаром. В ході службового розслідування стало відомо, що ОСОБА_2 зареєстрував ТОВ «Лекопро» 18 грудня 2012 року на підставних осіб - свою дружину ОСОБА_4 (відповідач) та ОСОБА_5 (відповідач). Більше того, ОСОБА_2 , скориставшись доступом на ТОВ «Еліксір» та ТОВ «Кортес», та маючи інформацію про реалізацію продуктів всіх компаній виконуючи обов`язки директора ТОВ «Новація» (дистриб`ютора продукції операторів ринку), використовував конфіденційну інформацію означених підприємств для копіювання та просування на ринку контрафактних продуктів ТОВ «Лекопро» та блокування їх роботи. Відповідно до цього Комерційним директором ТОВ «Еліксір» був зроблений підрахунок втрат від копіювання продукції ТОВ «Еліксір», згідно якого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» від копіювання продукції склали більше 1.4 млн. гривень. При цьому жодного з випущених підконтрольним підприємством продуктів ОСОБА_2 не задекларував відповідно до вимог Меморандуму.

Так пізніше, 11 квітня 2016 року, за адресою розташування виробничих потужностей ТОВ «Еліксір»: 52072, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, село Старі Кодаки , вул. Аеродром , буд . 144 , звернулась відповідач ОСОБА_4 , яка заявила про своє право власності на 30/100 цього приміщення, та попросила звільнити ці приміщення. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 надала рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3742/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ОСІРІС-2005» про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 30/100 приміщення виробничого комплексу та копію інформаційної довідки про реєстрацію права власності на означені приміщення.

В результаті аналізу означеного рішення стало відомо, що внаслідок його ухвалення виникає потреба розірвання договору оренди означених приміщень з ТОВ «Осіріс-2005», укладання нового договору та переміщення всього комплексу обладнання ТОВ «Еліксір», що як мінімум блокує господарську діяльність підприємства. Також з матеріалів справи стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 знали про цю судову справу та всіляко сприяли відчуженню будівлі та настанню означених негативних наслідків. За висновком службового розслідування було встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , попередньо змовившись, інсценували фіктивний сімейний спір, та шляхом обману посадових осіб Товариства та суду заволоділи 30/100 частинами нерухомого майна ТОВ «Осіріс-2005», на яких були розташовані виробничі потужності підприємств. Окрім цього, означені особи, скориставшись конфіденційною інсайдерською інформацією, налагодили на підконтрольному підприємстві - ТОВ «Лекопро» випуск конкуруючої продукції, в наслідок чого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» склали більше 1.4 млн. гривень.

Під час службового розслідування був проведений аналіз продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями в результаті чого було виявлено копіювання асортименту продукції ТОВ «Еліксір», що дає можливість визначити продукцію ТОВ «Лекопро» контрафактною в розумінні п. 6 Меморандуму. Так відповідно до порівняльної таблиці продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями з продукцією ТОВ «Еліксір» було виявлено 10 (десять) випадків копіювання продукції ТОВ «Еліксір», кожний з яких рахується як випадок випуску контрафактної продукції та порушення п. б Меморандуму.

Такі саме порушення з боку відповідачів були виявлені також по продуктам ПП «Доктор Хелсі» та ТОВ «Кортес». Так за результатами аналізу продуктового ряду ТОВ «Лекопро» було встановлено три продукти, які підпадають під визначення контрафактної продукції, в розумінні п. 6 Меморандуму, та порушують права позивача, та чотири продукти, які порушують права позивача. Окрім цього ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, визнано як за окремий факт порушення по кожному позивачу. Загальними зборами учасників Меморандуму від 21 вересня 2016 року було визнано контрафактною продукцією в розумінні п. б Меморандуму продукцію ТОВ «Лекопро», зазначену в додатках 4, 5 та 6, із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму за кожен факт порушення. Окрім цього визнано порушенням Меморандуму ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, як за окремий факт порушення.

Отже, ОСОБА_1 було спричинено збитків на загальну суму 1401387.80 (один мільйон чотириста одна тисяча триста вісімдесят сім) гривень 80 копійок, а загальна сума штрафних санкцій за умовами Меморандуму складає 50884714 (п`ятдесят мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) гривень, які підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Позивач вважає, що відповідачі не виконали належним чином свої зобов`язання щодо вказаного Меморандуму, договору, що є порушенням вимог чинного законодавства та законних прав позивача. Позивач неодноразово звертався до відповідачів з проханням виконати вимоги закону, правочину, але відповідач цього не зробив, чим порушив його права, в добровільному порядку спір не вирішено і позивач вимушений був звертатися з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…».

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом з`ясовано, що дійсно 24 червня 2011 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою впорядкування відносин між ними та юридичними особами, ними заснованими, відповідно до діючого законодавства України, був підписаний Меморандум про співпрацю. Підписанти Меморандуму взяли на себе зобов`язання виконувати його умови та гарантували їх виконання всіма пов`язаними юридичними особами, в тому числі на які мали вплив через родинні стосунки. Станом на дату подачі цього позову ОСОБА_2 не повідомляв про вихід з Меморандуму та відмову від його виконання.

Відповідно до п. 1 Меморандуму його метою є запобігання випуску подібної продукції, виробниками якої є сторони Меморандуму (як фізичні особи так і юридичні особи ними засновані). Сторони під час виробництва продукції зобов`язані використовувати особисті назви продукції, а також особисті дизайни упаковки такої продукції, не допускаючи подібності (ідентичності) з продукцією, яку випускає інша сторона Меморандуму. Досягнення мети Меморандуму забезпечувалось процедурою декларування нової продукції та приєднання до Меморандуму виробників, заснованих сторонами Меморандуму. Відповідно до визначення термінів, використаних в Меморандумі, (преамбула Меморандуму) декларування - це процедура, за якою кожна зі сторін, плануючи виробництво продукції зі спірним найменуванням, не зазначеним у додатках до Меморандуму, зобов`язана надати решті сторін Меморандуму копію заявки про реєстрацію цієї продукції у дозвільних органах з наступним наданням копії повного дизайну упаковки перед її виготовленням.

У вересні 2015 року ОСОБА_1 відмітив зниження товарообігу по ТОВ «Еліксір», в якому є учасником і бенефіціаром. В ході службового розслідування стало відомо, що ОСОБА_2 зареєстрував ТОВ «Лекопро» 18 грудня 2012 року на підставних осіб - свою дружину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. ОСОБА_2 , скориставшись доступом на ТОВ «Еліксір» та ТОВ «Кортес», та маючи інформацію про реалізацію продуктів всіх компаній виконуючи обов`язки директора ТОВ «Новація», використовував конфіденційну інформацію означених підприємств для копіювання та просування на ринку контрафактних продуктів ТОВ «Лекопро» та блокування їх роботи. Відповідно до цього Комерційним директором ТОВ «Еліксір» був зроблений підрахунок втрат від копіювання продукції ТОВ «Еліксір», згідно якого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» від копіювання продукції склали більше 1.4 млн. гривень. При цьому жодного з випущених підконтрольним підприємством продуктів ОСОБА_2 не задекларував відповідно до вимог Меморандуму.

Так пізніше, 11 квітня 2016 року, за адресою розташування виробничих потужностей ТОВ «Еліксір»: 52072, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, село Старі Кодаки , вул. Аеродром , буд . 144 , звернулась відповідач ОСОБА_4 , яка заявила про своє право власності на 30/100 цього приміщення, та попросила звільнити ці приміщення. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 надала рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області у справі № 175/3742/15-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «ОСІРІС-2005» про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на 30/100 приміщення виробничого комплексу та копію інформаційної довідки про реєстрацію права власності на означені приміщення.

В результаті аналізу означеного рішення стало відомо, що внаслідок його ухвалення виникає потреба розірвання договору оренди означених приміщень з ТОВ «Осіріс-2005», укладання нового договору та переміщення всього комплексу обладнання ТОВ «Еліксір», що як мінімум блокує господарську діяльність підприємства. Також з матеріалів справи стало відомо, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 знали про цю судову справу та всіляко сприяли відчуженню будівлі та настанню означених негативних наслідків. За висновком службового розслідування було встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , попередньо змовившись, інсценували фіктивний сімейний спір, та шляхом обману посадових осіб Товариства та суду заволоділи 30/100 частинами нерухомого майна ТОВ «Осіріс-2005», на яких були розташовані виробничі потужності підприємств. Окрім цього, означені особи, скориставшись конфіденційною інсайдерською інформацією, налагодили на підконтрольному підприємстві - ТОВ «Лекопро» випуск конкуруючої продукції, в наслідок чого за період з квітня 2013 по травень 2015 року втрати ТОВ «Еліксір» склали більше 1.4 млн. гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно зі ст. 368 ЦК України майно, придбане подружжям в період шлюбу є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором між ними чи законом. Для визнання майна, придбаного в період шлюбу, об`єктом спільної сумісної власності подружжя немає значення на ім`я кого з подружжя воно оформлене та зареєстроване. Крім того, чоловік та жінка мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності.

Таким чином, ОСОБА_2 , в силу подружніх стосунків з ОСОБА_4 , був учасником та кінцевим бенефіціаром ТОВ «Лекопро». Це також підтверджується висновком службового розслідування з питань економічної безпеки провадження господарської діяльності ТОВ «ЕЛІКСІР», ТОВ «ОСІРІС-2005», ТОВ «КОРТЕС», TOB «ЕКОСВІТ ОЙЛ», ТОВ «ЕКОСВІТ-СІНТЕЗ» від 20 травня 2016 року.

Відповідно до визначення термінів у преамбулі Меморандуму контрафактною продукцією визнається продукція, яку виробляє одна зі сторін Меморандуму та яка є схожою за трьома критеріями відповідно до п. 6 Меморандуму з продукцією власника найменування. Відповідно до п. 6 Меморандуму сторони дійшли згоди, що при визначенні статусу спірної продукції (контрафактна/неконтрафактна) необхідно керуватися наступними критеріями: 1) - різниця за складом продукції. При цьому різниця в найменуваннях складових частин продукції має складати 50% від їх загальної кількості, різниця в кількості основних діючих речовин має складати 20% від їх загальної кількості. Сторони дійшли згоди, що умови даного підпункту стосуються тієї продукції, в найменуванні якої використовуються загально використовувані медичні терміни та/або назви основної діючої речовини, раніше задекларовані іншою стороною (власником найменування) та така продукція не відрізняється від продукції власника найменування за своєю формою випуску; 2) - різниця в найменуванні продукції (згідно умов п. 2.1, 2.2 даного Меморандуму); 3) - різниця за формою випуску продукції (спосіб пакування первинної сировини, в тому числі відповідно умов п. 14 даного Меморандуму); 4) -різниця за дизайном пакування продукції (вид пакування).

Під час службового розслідування був проведений аналіз продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями в результаті чого було виявлено копіювання асортименту продукції ТОВ «Еліксір», що дає можливість визначити продукцію ТОВ «Лекопро» контрафактною в розумінні п. 6 Меморандуму. Так відповідно до порівняльної таблиці продуктового ряду ТОВ «Лекопро» за складом і властивостями з продукцією ТОВ «Еліксір» було виявлено 10 (десять) випадків копіювання продукції ТОВ «Еліксір», кожний з яких рахується як випадок випуску контрафактної продукції та порушення п. б Меморандуму.

Такі саме порушення з боку відповідачів були виявлені також по продуктам ПП «Доктор Хелсі» та ТОВ «Кортес». Так за результатами аналізу продуктового ряду ТОВ «Лекопро» було встановлено три продукти, які підпадають під визначення контрафактної продукції, в розумінні п. 6 Меморандуму, та порушують права позивача, та чотири продукти, які порушують права позивача. Окрім цього ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, визнано як за окремий факт порушення по кожному позивачу. Загальними зборами учасників Меморандуму від 21 вересня 2016 року було визнано контрафактною продукцією в розумінні п. б Меморандуму продукцію ТОВ «Лекопро», зазначену в додатках 4, 5 та 6, із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму за кожен факт порушення. Окрім цього визнано порушенням Меморандуму ухилення від декларування випуску тотожної продукції ТОВ «Лекопро», із застосуванням штрафу, передбаченого п. 13 Меморандуму, як за окремий факт порушення.

Відповідно до п. 13 Меморандуму у випадку визнання продукції контрафактною винна сторона зобов`язується надати відомості про кількість нереалізованої контрафактної продукції та негайно утилізувати її, а також виплатити власнику найменування, чиї права порушені грошову компенсацію в сумі 100 000 доларів США. Відповідно до курсу Національного банку України станом на 29 серпня 201б року грошовий еквівалент 100 000 доларів США складає 2 544 235.70 гривень. Зважаючи на це сума штрафу по підприємствам складає: ПП «Доктор Хелсі» - сума штрафу за чотири порушення складає 4х2544235.70=10176942.80 гривень. ТОВ «Еліксір» - сума штрафу за одинадцять порушень складає 11 х 2544235.70 = 27986592.70 гривень. ТОВ «Кортес» - сума штрафу за п`ять порушень складає 5х2544235.70 = 12721178.50 гривень.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками між іншим є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (штрафу).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Отже, як стверджує позивач, солідарному стягненню з відповідачів підлягають: штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 4 (чотири) факти порушення по продуктам ПП «Доктор Хелсі»» у розмірі еквівалент 100 000 доларів США за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України складає 10 176 942.80 (десять мільйонів сто сімдесят шість тисяч дев`ятсот сорок дві) гривні 80 копійок. Матеріальна шкода, завдана компрометацією конфіденційної інформації та копіюванням продуктового ряду ТОВ «Еліксір» відповідачами в розмірі 1401387.80 (один мільйон чотириста одна тисяча триста вісімдесят сім) гривень 80 копійок, має бути стягнута солідарно з відповідачів. Штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 11 (одинадцять) фактів порушення по продуктам ТОВ «Еліксір» у розмірі еквівалент 100 000 доларів США за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України на той же час складає 27 986 592.70 (двадцять сім мільйонів дев`ятсот вісімдесят шість тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 70 копійок. Штраф відповідно до п. 6 Меморандуму за 5 (п`ять) фактів порушення по продуктам ТОВ «Кортес» у розмірі еквівалент 100 000 доларів СІНА за кожен випадок, що за поточним курсом Національного банку України на 29 серпня 2016 року складає 12 721 178.50 (дванадцять мільйонів сімсот двадцять одна тисяча сто сімдесят вісім) гривень 50 копійок.

Згідно з вимогами ст. 76, 78, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення.

Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідач в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що первісний позов підлягає задоволенню повністю.

Тобто, відповідачі повинні довести, що їх дiями не було порушено їх права або права позивача. Однак, жодних доказiв відповідачами до суду не надано. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач заперечує будь-якi домовленості i зобов`язання стосовно відповідачів (крім договірних, в межах меморандуму, зазначених в позові) відносно завдання збитків, предмета спору, а відповідачі не довели незаконність дій позивача. Твердження відповідачів про наявнiсть будь-яких iнших зобов`язань стосовно позовних вимог - є припущенням.

Не може суд прийняти до уваги не визнання відповідачами позову, оскільки воно спростовується вищенаведеним і нічим об`єктивно не підтверджено. Позовні вимоги не уточнювалися, зустрічні вимоги не заявлені.

При таких обставинах суд вважає можливим позовну заяву задовольнити і стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» на користь ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 50 884 714 (п`ятдесят мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) гривень, стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» на користь ОСОБА_1 збитки на суму 1 401 387 гривень 80 копійок, а також стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» на користь ОСОБА_1 судовий збір з кожного окремо по 1 997 грн. 84 коп., а всього 9 989 грн. 20 коп..

Таким чином, викладені позивачем обставини знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, переконливих доказів на спростування позиції позивача сторона відповідачів суду не надала, позовна заява ґрунтується на законі та підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 41, 33, 55, 124, 129 Конституції України, ст. 3-5, 15, 16, 18, 22, 82, 203, 215, 526, 611, 1166, 1190 ЦК України, ст. 4, 5, 18, 43, 49, 76-81, 84, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро» на користь ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 50 884 714 (п`ятдесят мільйонів вісімсот вісімдесят чотири тисячі сімсот чотирнадцять) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекопро» на користь ОСОБА_1 збитки на суму 1 401 387 гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ТОВ «Лекопро» на користь ОСОБА_1 судовий збір з кожного окремо по 1 997 грн. 84 коп., а всього 9 989 грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Повний текст рішення складено 05 червня 2020 року.

Суддя -