ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/6043/19
Провадження № 2/362/814/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

з участю секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 2ст. 247 ЦПК України в м. Василькові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті батька ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0255, яка передана у приватну власність на підставі Рішення двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25-V, про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Діброва, садове товариство «Стугна», громадянину ОСОБА_2 та на садовий (дачний будинок) літера А, загальна площа приміщень 91,2 м.2, житлова 32,4 м.2; на господарські будівлі та споруди під літерою А мансардний поверх, під літерою А цокольний поверх, вбиральня літера Б, замощення І, хвіртка № 1, огорожа №2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні позову зазначено, щоІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно покійного, яким є Ѕ частина квартири АДРЕСА_2 та на земельну ділянку яка належала спадкодавцю відповідно витягу з рішення двадцять п`ятої сесії п`ятого скликання Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25- V, про безоплатну передачу у приватну власність земельної ділянки загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер :04:005:0255, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований в садовому товаристві «Стугна» село Діброва Васильківського району Київської області, відповідно технічному паспорту на садовий (дачний будинок) виготовлений станом на 10 листопада 2004 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 19 квітня 2019 року, державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори, йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду для відновлення своїх спадкових прав.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2019 року прийнято до провадження цивільну справу за правилами загального позовного провадження (а.с. 61-62).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду (а.с.132).

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити (а.с.145).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності та визнання ними позовних вимог (а.с. 142).

Відповідно до ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи № 1048/2012, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві 29 травня 2012 року про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за № 9849 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_1 батьком якого є ОСОБА_2 (а.с.83).

Спадкоємцем до майна померлого є позивач, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі Десятої Київської державної нотаріальної контори та спадкової справи у нотаріуса за № 1048/2012 щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.11)

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку звернулася до Десятої київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.65), у зв`язку з цим, державним нотаріусом було відкрито спадкову справу № 1048/2012, що підтверджується копією спадкової справи № 1048/2012 (а.с.63-124).

03 липня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Глущенку В.В. видане Свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька ОСОБА_2 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 (а.с.12).

19 квітня 2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку та садовий будинок з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно на ім`я спадкодавця (а.с.32).

З наданих позивачем доказів, вбачається, що право володіння на земельну ділянку та садовий будинок, які належали за життя спадкодавцю, підтверджується наступним:

Довідками Садівничого товариства «Стугна» від 2019 року, згідно якої земельна ділянка № АДРЕСА_1 була виділена ОСОБА_2 , який був членом товариства 15 грудня 1989 року і була закріплена за ним по дату його смерті, на ділянці розташований садовий будинок (а.с.15, 16).

Архівною довідкою КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» від 17 квітня 2019 року №883, в якій вказано, що на ім`я ОСОБА_2 за інвентаризоване нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 № 746 , право власності не зареєстровано (а.с.90).

Зазначене також підтверджується технічним паспортом на садовий будинок НОМЕР_2 , виготовленим 10 листопада 2004 року на ім`я ОСОБА_2 (а.с.22-30).

Відповідно до висновку Головного управління Держкомзему у Київської області від 14.09.2011 року №1944 вбачається, що земельна ділянка загальною площею 0,0597 га що надана у власність ОСОБА_2 із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства на підставі рішення Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області від 25 вересня 2009 року № 261-25-V для ведення садівництва, на території Дібрівської сільської ради, в межах с. Діброва, садове товариство «Стугна», ділянка НОМЕР_2 (а.с.18).

Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельна ділянка загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0255, за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Діброва, садове товариство «Стугна», належить громадянину ОСОБА_2 (а.с.19-21).

Що також підтверджується дослідженим в судовому засіданні оригіналом технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку громадянину ОСОБА_2 для ведення садівництва в с/т «Стугна», ділянка НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст.1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Фактичний вступив управління або володіння будь-якою частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадкової маси.

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини. Прийняття спадщини - це не обов`язок спадкоємців, а їх право.

Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України (що діяв на момент виникнення права спадкодавця на земельну ділянку) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Як роз`яснено п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від, 30 травня 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як передбачено у п.216 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, провадиться нотаріусом після подання оригіналів право встановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцю.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно, в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначається, що у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно.

Також, у даному листі, зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, керуючись вищенаведеними положеннями діючого цивільного законодавства України та враховуючи той факт, що померлий ОСОБА_2 дійсно був власником земельної ділянки загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер :04:005:0255, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований в садовому товаристві «Стугна» село Діброва Васильківського району Київської області, ОСОБА_1 в силу вимог ст. 1268 ЦК України та спадкоємцем за законом прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_2 , але реалізувати своє право на оформлення спадщини він не може в зв`язку з відмовою нотаріальної контори видати свідоцтво про право власності на спадщину, тому суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на земельну ділянку та садовий будинок в порядку спадкування за законом, є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 329, 1216, 1217, 1226, 1258, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1297 ЦК України, статтями 12, 19, 77-81, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Дібрівської сільської ради Васильківського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0,0597 га із цільовим призначенням для ведення підсобного сільського господарства ведення садівництва, кадастровий номер земельної ділянки :04:005:0255, за адресою: Київська область Васильківський район, с. Діброва, садове товариство «Стугна».

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на садовий (дачний будинок) літера А, загальна площа приміщень 91,2 м.2, житлова 32,4 м.2, господарські будівлі та споруди під літерою А мансардний поверх, під літерою А цокольний поверх, вбиральня літера Б, замощення І, хвіртка № 1, огорожа №2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2020 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко