КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/8855/18 Головуючий у І інстанції - Сенька М.Ф.
апеляційне провадження №22-ц/824/1187/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2020 року м. Київ Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Київ від 11 жовтня 2018 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват банк» (далі АТ КБ «Приват банк» та/або Банк) звернулось з вищевказаним позовом, який обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулась до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 04 березня 2013 року.

23.09.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», згідно якої остання отримала кредит у розмірі 9500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, своєчасно суми щодо місячної виплати по кредиту, процентах та пені не вносила, внаслідок чого станом на 31 березня 2018 року наявна заборгованість за кредитним договором у сумі 117 000 грн, з яких: 9461,43 - тіло кредиту, 107 538.57 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість та судові витрати.

Рішенням Святошинського районного суду м. Київ від 11 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство комерційний банк «Приват банк» заборгованість за кредитом в розмірі 117 000 грн., яка складається з 9461,43 - тіло кредиту, 107 538.57 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та суперечить чинному законодавству.

Вказує, що кредитну картку «Gold» не замовляла, будь-яких документів не підписувала і доказів цим обставинам позивачем не надано.

При цьому вимоги пред`явлені з порушенням строку позовної давності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, яке постановлено відповідно до вимог закону, оскільки позичальник прострочив виконання грошового зобов`язання, яке має виконуватись належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦПК України з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами;

письмовими, речовими і електронними доказами;

висновками експертів

показань свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 березня 2011 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір б/у, відповідно до якого перший надав, а друга прийняла кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах визначених Умовами та правилами надання банківських послуг, та Тарифів банку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

23.09.2013 року відповідачу переоформлено кредитну картку на престижну картку «Gold».

Згідно з п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник взяв на себе зобов`язання погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, щодо перевитрати платіжного ліміту, та оплачувати комісію.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

У разі непогашення суми простроченого кредиту на суму від 100 грн. позичальник також сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування.

Задовольняючі позов, суд виходив з того, що позичальник належним чином своїх зобов`язань не виконав», в зв`язку з чим стягнув заборгованість за кредитом в розмірі 117 000 грн., яка складається з 9461,43 - тіло кредиту, 107 538.57 грн.- нараховано відсотків за користування кредитом.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Одним із основоположних принципів приватноправового регулювання є закріплений в пункті 3 статті 3 та статті 627 ЦК України принцип свободи договору, відповідно до якого укладення договору носить добровільний характер і ніхто не може бути примушений до вступу в договірні відносини.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 цього Кодексу).

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).

Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Тобто, в межах, наданих цивільним законом, учасники цивільного обороту можуть на власний розсуд врегулювати, чи співпадає момент укладення договору з моментом його підписання (та проставлення печаток).

Позиція позивача будується на аргументі, що 04 березня 2011 року відповідач по справі підписав анкету-заяву.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Відповідно до підписаної відповідачем заяви, останній ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись.

За таких обставин, підписавши Анкету-заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

А також позивач посилається на те, що 23.09.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», згідно якої остання отримала кредит у розмірі 9500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Встановлено, що згідно п. 1.1.6.2.2 зміни в Умови та Правила надання банківських послуг вносяться за підписом необхідних документів безпосередньо у відділенні банку.

Доказів про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки за підписом необхідних документів безпосередньо у відділенні банку позивачем суду не надано та за відсутності останніх надана позивачем довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с. 12), таких змін не підтверджує.

У справі відсутні докази замовлення, оформлення та отримання відповідачем кредитної картки « Gold » відповідно до умов обслуговування, передбачених п. 2.1.1.2 Умов та Правила надання банківських послуг.

Таким чином права та обов`язки з приводу обслуговування кредитної картки «Gold» у відповідача відсутні, в зв`язку з чим розрахунок заборгованості щодо цієї картки не береться судом до уваги.

Постановляючи рішення про стягнення заборгованості за обслуговування кредитної картки «Gold», суд не встановив чи замовляла, оформлювала та отримувала відповідач кредитну картку «Gold відповідно до Умов та Правила надання банківських послуг, чи виникли в зв`язку з цим у відповідача права та обов`язки та якими доказами це підтверджується і дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Таким чином, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову як недоведеного і в цій частині апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Київ від 11 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: