САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6906/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретареві Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2019 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.1981, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І., на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.1990, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Румянцевою Л.І., на підставі договору дарування від 02.04.2009, державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. на праві приватної власності належить 1 ціла частка житлового будинку АДРЕСА_1 . В спірному домоволодінні зареєстровані: ОСОБА_4 , онук ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак племінники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у будинку АДРЕСА_1 з дня своєї реєстрації, тобто понад рік без поважних причин. Відповідачі у будинку не проживають не сплачують комунальні платежі, не приймають участі в утриманні житла, їх особистих речей, меблі, побутової техніки у будинку немає, вони з нею не спілкуються, будинком не цікавляться, прав власності на будинок чи його частину не мають. В добровільному порядку племінники не бажаю зніматися з реєстраційного обліку. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ні вона, ні інші члени її сім`ї, відповідачам не чинили. Факт реєстрації відповідачів у будинку, порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, вона позбавлена права продати будинок чи оформити субсидію. Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку АДРЕСА_1 .

11 січня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31).

Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, в якій також позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на адресу суду надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, в яких позовну заяву підтримують повністю та заперечень проти неї не мають.

Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради - у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача та відповідачів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу

Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

Відповідно до ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.03.1981, на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.1990 та на підставі договору дарування від 02.04.2009, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7-16).

Крім позивача в будинку також зареєстровані: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , племінники ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується довідкою домової книги (а.с.17).

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з дня прописки, а саме з 1992 року не проживають за місцем реєстрації, вели будівництво власного дому у с. Рибальське Самарського району, де мешкають по теперішній час. При обстеженні домогосподарства по АДРЕСА_1 , особистих речей відповідачів не виявлено, що підтверджується актом обстеження від 19.11.2019 (а.с.18).

Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у 1992 році добровільно покинули домоволодіння АДРЕСА_1 , їх речей у спірному домоволодінні немає, ОСОБА_1 перешкод в користуванні жилим приміщенням не чинила, та з того часу відповідачі без поважної причини не проживають там, що є підставою для визнання їх такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню у рівних частках судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 319, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 206, 223, 247, 258, 259, 263-265, 271-273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_3 ), третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд.58) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме домоволодінням АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.П.Румянцев