Справа № 352/1908/18
Провадження № 2/352/70/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

представників позивача Гоголя В.В., Устінського А.В.

представника відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Прокуратура Івано-Франківської області 20.09.2018 р. звернулася в суд в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, у якому просила витребувати на користь держави в особі Загвіздянської сільської ради ОТГ Тисменицького району Івано-Франківської області з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 вартістю 247330 грн. та стягнути з відповідачки витрати по сплаті судового збору.

Заявлений позов обґрунтовано тим, що порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, які перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі та є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави. Даний позов заявлено прокурором в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради ОТГ як безпосереднього власника земельної ділянки, яка витребовується. Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2016 р., що набрало законної сили, у цивільній справі № 352/1402/15-ц за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради визнано недійсними розпорядження Тисменицької РДА № 1043 від 22.11.2012 р. «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» та № 1188 від 28.12.2012 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність ОСОБА_3 »; визнано недійсними видані ОСОБА_3 на земельні ділянки в урочищі «Рінь» Загвіздянської сільської ради Тисменицького району для ведення особистого селянського господарства державні акти, а саме: ЯМ № 749646 від 28.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,2001 га з кадастровим номером :07:001:0855, ЯМ № 749647 від 28.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 1,1121 га з кадастровим номером :07:001:0856, ЯМ № 749648 від 29.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875; зобов`язано ОСОБА_3 повернути Загвіздянській сільській раді земельні ділянки з кадастровими номерами :07:001:0856, :07:001:0875; зобов`язано ОСОБА_4 повернути Загвіздянській сільській раді земельну ділянку з кадастровим номером :07:001:0855. Вказаним судовим рішенням підтверджено факт незаконності вибуття вказаних земельних ділянок з комунальної власності без волі Загвіздянської сільської ради як власника землі. У ході виконання даного судового рішення встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 18.04.2013 р. ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 ОСОБА_5 . Остання на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки від 12.06.2013 р. поділила земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 на дві земельні ділянки площею 0,205 га з кадастровим номером :07:001:0868 та площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867. Згідно відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867, вказана земельна ділянка на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2013 р. ОСОБА_5 відчужена ОСОБА_6 . У подальшому право власності на спірну земельну ділянку 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2017 р. перейшло до відповідачки ОСОБА_1 . Згідно ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Оскільки спірна земельна ділянка вибула із власності Загвіздянської сільської ради поза волею сільської ради, в подальшому була відчужена, поділена і на даний час перебуває у власності ОСОБА_1 , вона на підставі п.3 ч.1 ст.388 ЦК України підлягає витребуванню у порядку віндикації. Оскільки позивачем - Загвіздянською сільською радою з моменту набрання законної сили рішенням суду від 11.02.2016 р. самостійно не вживались заходи щодо звернення до суду з позовом про повернення незаконно вилученої земельної ділянки, у прокуратури Івано-Франківської області наявні правові підстави для реалізації представницьких повноважень у порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру».

Представник прокуратури Івано-Франківської області Гоголь В.В. та представник позивача Загвіздянської сільської ради ОТГ Устінський А.В. у судовому засіданні позов підтримали і просили його задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідачка є власником земельної ділянки 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 1541 від 04.05.2017 р. Як спірна земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0867 як об`єкт цивільних прав, так і свідоцтво про право на спадщину за законом як правова підстава набуття права на вказану земельну ділянку ніколи не були предметом судового оскарження. У рамках розгляду цивільної справи № 352/1402/15-ц, на рішення у якій від 11.02.2016 р. посилається прокуратура, спірна земельна ділянка не була предметом розгляду, тому немає підстав для твердження про преюдиційний характер вказаного судового рішення. Відповідачка успадкувала спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_6 , яка придбала спірну земельну ділянку у ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2013 р. На день укладення вказаного договору ОСОБА_5 була власником земельної ділянки на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.06.2013 р., яке не визнано недійсним у судовому порядку. Спірна земельна ділянка як об`єкт цивільних прав виникла 12.06.2013 р., що свідчить про правомірність набуття відповідачкою права власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування. Даний позов поданий з порушенням принципу «належного урядування», який передбачає, що особа - суб`єкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів при виконанні ними своїх повноважень, а державні органи не можуть вимагати повернення у попередній стан, посилаючись на те, що вони при виконанні своїх повноважень припустилися помилки (рішення ЄСПЛ "Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії" від 24.06.2003 р.). Загвіздянська сільська рада ОТГ як орган місцевого самоврядування самостійно здійснює свої повноваження по захисту права власності на земельну ділянку. Прокуратура у даному випадку перевищила свої повноваження, не обґрунтувавши підстави для звернення до суду з таким позовом. Даний позов заявлено прокуратурою з пропуском строку загальної позовної давності. Прокуратурі та Загвіздянській сільській раді ще у 2014 р. було відомо про те, що спірна земельна ділянка на праві власності належить ОСОБА_6 , що підтверджується ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2014 р., якою у рамках кримінального провадження № 0000378 накладено арешт на ряд земельних ділянок, що знаходяться в урочищі «Рінь» с. Загвіздя Тисменицького району, якірозпорядженнями Тисменицької РДА від 28.12.2012 р. передані у приватну власність, у тому числі ОСОБА_3 , а в подальшому поділені та продані, у тому числі спірна земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0867 продана ОСОБА_6 . Про пропуск загальної позовної давності свідчить також постанова про закриття вказаного кримінального провадження від 30.01.2015 р. Просив застосувати у даній справі строк позовної давності та відмовити у позові.

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2016 р., яке набрало законної сили, у цивільній справі № 352/1402/15-ц за позовом першого заступника прокурора Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради визнано недійсними розпорядження Тисменицької РДА № 1043 від 22.11.2012 р. «Про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» та № 1188 від 28.12.2012 р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність ОСОБА_3 »; визнано недійсними видані ОСОБА_3 державні акти, а саме: ЯМ № 749646 від 28.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,2001 га з кадастровим номером :07:001:0855, ЯМ № 749647 від 28.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 1,1121 га з кадастровим номером :07:001:0856, ЯМ № 749648 від 29.12.2012 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875; зобов`язано ОСОБА_3 повернути Загвіздянській сільській раді земельні ділянки з кадастровими номерами :07:001:0856, :07:001:0875 в урочищі «Рінь» Загвіздянської сільської ради Тисменицького району; зобов`язано ОСОБА_4 повернути Загвіздянській сільській раді земельну ділянку з кадастровим номером :07: 001 :0855 в урочищі «Рінь» Загвіздянської сільської ради Тисменицького району (а.с.7-11).

У відповідності з вимогами ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вказаним судовим рішенням встановлено обставини щодо незаконності вибуття земельної ділянки площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 з комунальної власності територіальної громади с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області без згоди Загвіздянської сільської ради та не з її волі.

У рамках розгляду даної справи судом встановлено, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 18.04.2013 р. за реєстровим № 715 відчужив земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875

ОСОБА_5 на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу (об`єднання) земельної ділянки від 12.06.2013 р. розділила земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 на дві земельні ділянки: площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 та площею 0,205 га з кадастровим номером :07:001:0868. При цьому ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право власності від 12.06.2013 р. на поділені земельні ділянки, зокрема на земельну ділянку площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867.

На підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2013 р. за реєстровим № 2813 ОСОБА_5 відчужила спірну земельну ділянку площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 ОСОБА_6 , право власності якої на земельну ділянку зареєстровано 27.07.2013 р. Після смерті останньої право власності на вказану земельну ділянку успадкувала відповідачка ОСОБА_1 , отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.05.2017 р. за реєстровим номером 1541. Тоді ж 04.05.2017 р. проведена державна реєстрація права власності відповідачки на спірну земельну ділянку.

Вказані обставини, які сторонами не оспорюються, підтверджуються відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 (а.с.16-18) та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 (а.с.20-22).

Таким чином, встановлено, що ОСОБА_6 та її спадкоємець - відповідачка ОСОБА_1 є добросовісними набувачами спірної земельної ділянки площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867, яка знаходиться в урочищі «Рінь» Загвіздянської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Згідно ст.330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У відповідності з вимогами п.3 ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Суд критично оцінює твердження сторони відповідача про те, що прокуратура перевищила свої повноваження, не обґрунтувавши підстави для звернення до суду з даним позовом, з огляду на належне обґрунтування прокурором інтересів держави як підстави для звернення до суду з даним позовом.

Оскільки вказаним вище судовим рішенням доведено обставини щодо незаконності вибуття земельної ділянки з комунальної власності територіальної громади с. Загвіздя, суд вважає необґрунтованим посилання сторони відповідача на порушення принципу «належного урядування».

Таким чином, судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 у складі земельної ділянки площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 вибула з комунальної власності на підставі розпоряджень Тисменицької РДА, визнаних недійсними у судовому порядку, волі територіальної громади с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області на таке вибуття не було, тому у позивача виникли правові підстави для витребування земельної ділянки у порядку ст.388 ЦК України.

Згідно вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення у належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Визначення моменту початку відліку позовної давності міститься у ст.261 ЦК України, увідповідності з вимогами частини першої якої, за загальним правилом, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об'єктивні (сам факт порушення права), так і суб'єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Порівняльний аналіз змісту термінів «довідався» та «міг довідатися», вжитих у ст.261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов'язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст.81 ЦПК України, про обов'язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, має довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Прокурор, який бере участь у справі, має обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

На такі позови поширюється положення ст.257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів.

Саме такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 р. у справі № 469/1203/15-ц, який має враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин згідно ч.4 ст.263 ЦПК України.

У постанові від 17.10.2018 р. у справі № 362/44/17 ВП ВС конкретизувала, що позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; 2) прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Судом встановлено, що про вищенаведені обставини щодо продажу ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,4101 га з кадастровим номером :07:001:0875 ОСОБА_5 , яка поділила придбану земельну ділянку на дві, одну з яких площею 0,2051 га з кадастровим номером :07:001:0867 відчужила ОСОБА_6 , прокуратурі стало відомо під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000378 від 26.04.2013 р., на яке наявна посилка у рішенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.02.2016 р.

Ухвалою слідчого судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28.04.2014 р., постановленою у рамках вказаного кримінального провадження, копія якої долучена представником відповідача до матеріалів даної цивільної справи (а.с.104-105), накладено арешт на ряд земельних ділянок, що знаходяться в урочищі «Рінь» с. Загвіздя Тисменицького району Івано-Франківської області, виділених на підставі розпоряджень Тисменицької РДА від 28.12.2012 р., у тому числі розпорядження № 1188. Ухвала слідчого судді містить виклад обставин про те, що розпорядженнями Тисменицької РДА від 28.12.2012 р. неправомірно передані у приватну власність земельні ділянки в урочищі «Рінь», у тому числі ОСОБА_8 передані земельні ділянки загальною площею 1,7223 га; у подальшому земельні ділянки було поділено на ділянки меншої площі і продано, у тому числі ОСОБА_6 продана земельна ділянка з кадастровим номером :07:001:0867. На вказану земельну ділянку у числі інших накладено арешт. Арешт нерухомого майна зареєстрований 07.05.2014 р. у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.20-22).

Вказане кримінальне провадження за № 0000378 від 26.04.2013 р. закрито постановою прокурора відділу прокуратури Івано-Франківської області Присяжнюка В.Я. від 30.01.2015 р. (копія постанови про закриття кримінального провадження міститься на а.с.111-115).

Таким чином, судом достовірно встановлено, що як прокуратурі, так і Загвіздянській сільській раді, яка була безпосередньо задіяна у рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження, з 2014 р. було відомо, що право власності на спірну земельну ділянку набула ОСОБА_6 .

Представник прокуратури та представник сільської ради у судовому засіданні наполягали на дотриманні строку позовної давності, зазначали про те, що початком відліку загальної позовної давності для звернення до суду з даним позовом про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння для прокуратури та сільської ради є судове рішення від 11.02.2016 р. у цивільній справі № 352/1402/15-ц, яким підтверджено незаконність вибуття земельної ділянки із власності сільської ради.

Суд критично оцінює дані твердження, враховуючи правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 р. у справі № 914/3224/16.

У вказаній постанові ВП ВС зробила висновок, що оскільки право власності на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли власник довідався або міг довідатися про порушення його права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи. Порушення права та підтвердження такого порушення судовим рішенням не є тотожними поняттями. Закон не пов`язує перебіг позовної давності з ухваленням судового рішення про порушення права особи. Тому перебіг позовної давності починається від дня, коли позивач довідався або міг довідатися про порушення його права, а не від дня, коли таке порушення було підтверджене судовим рішенням. Закон також не пов`язує перебіг позовної давності за віндикаційним позовом ані з укладенням певних правочинів щодо майна позивача, ані з фактичним переданням майна порушником, який незаконно заволодів майном позивача, у володіння інших осіб.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради лише 20.09.2018 р., тобто за межами загальної позовної давності; що представник відповідача заявив про пропущення позивачем позовної давності і просив з цієї підстави у позові відмовити; що ні прокурор, ні представник позивача сільської ради, які наполягали на дотриманні строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом, не обґрунтували поважності причин пропущення позовної давності, - суд приходить до висновку про відмову у позові за спливом позовної давності.

З огляду на вимоги ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 256, 257, 261, 267, 387, 388 ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у позові прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Загвіздянської сільської ради об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння за спливом позовної давності.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 3709,95 грн. залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачі: прокуратура Івано-Франківської області, м. Івано-Франківськ, вул. Грюнвальдська, 11, .

Загвіздянська сільська рада об`єднаної територіальної громади Тисменицького району Івано-Франківської області, с. Загвіздя, вул. Липова-Осада, 22, Тисменицького району Івано-Франківської області, .

Відповідачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 05.06.2020 р.

Суддя М.М.Хоминець