ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8513/20
провадження № 2-н/753/536/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Сирбул О.Ф., розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, в якій заявник просить стягнути з боржника на користь Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг у сумі 2 523 грн. 28 коп., збитки від інфляції в сумі 442 грн. 67 коп., 3% річних у сумі 195 грн. 58 коп., витрати на правову допомогу в сумі 1500 грн. 00 коп., та витрати по сплаті судового збору в сумі 210 грн. 20 коп.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суддя приходить до наступного.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про адвокатуру» оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як убачається з матеріалів справи 08 січня 2020 року, між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» укладено Договір №3-20 про надання правничої допомоги.

Згідно п. 6.1 Договору, загальна вартість послуг, що є предметом договору становить 2 100 000,00 грн. Вартість окремих послуг визначається сторонами у Додатку №1 до даного Договору (п. 6.2 Договору).

Згідно з п. 2.1 Додатку №1 до Договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08 січня 2020 року, вартість за підготовку та подання заяви про видачу судового наказу становить 1500,00 грн.

Згідно з детальним описом робіт (надання послуг) пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 з 25.03.2020 року по 26.03.2020 року надано послугу з підготовки і подання заяви про видачу судового наказу (п. 2.1 додатку №1 до договору про надання правничої допомоги №3-20 від 08.01.2020), що включає у себе: підготовку заяви про видачу судового наказу разом із додатками; розрахунок пені, збитків від інфляції та трьох відсотків річних на загальну вартість 1500,00 грн..

Разом із тим, при зверненні з заявою про видачу судового наказу представник Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло - сервіс» Ключник А.В. не надано доказів обґрунтування та підтвердження витрат понесених на правову допомогу, не долучено квитанцію про оплату вказаних послуг на суму погоджену між замовником та виконавцем згідно акту виконаних робіт за квітень 2020 року, в той же час, детальний опис робіт (надання послуг) пов`язаних із поданням заяви про видачу судового наказу про стягнення боргу з ОСОБА_1 містить лише підпис однієї особи зі сторони виконавця вказаних послуг, що не може слугувати належним та допустимим доказом на підтвердження понесених витрат на правову допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, судом встановлено, що заявником при зверненні з заявою про видачу судового наказу, в порушення вимог ст. 163 ЦПК України не долучено до матеріалів справи документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що є безумовною підставою для відмови у видачі судового наказу, що відповідає положенням ст. 165 ЦПК України.

Суд додатково повідомляє, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 160, 161, 165, 166, 258-261, 352-354 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцят днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя: