Справа № 369/2236/20
Провадження № 2-о/369/96/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24.04.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Одинцов О.С.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , Києво-Святошинський районний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудового договору,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту припинення трудового договору.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 17.10.2012 року вона уклала безстроковий трудовий договір №4 з ФОП ОСОБА_2 у м. Луганськ на посаду адміністратора. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на даній території в 2014 році вимушена була покинути роботу, житло та переїхала проживати в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області, де була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа. Звільнитися за нормами трудового законодавства не має змоги, а тому, по даний час рахується офіційно не звільненою з роботи. Документально оформити припинення трудової діяльності не виявилось можливим, оскільки на території м. Луганськ, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та ПАТ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти.

На даний момент ОСОБА_1 бажає знайти роботу за новим місцем проживання, однак, будучи офіційно працевлаштованою на попередньому місці роботи, не має такої можливості.

Враховуючи те, що трудові відносини між сторонами фактично припинені, місцезнаходження ФОП ОСОБА_2 на даний момент невідоме, вона позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, тому просить визнати трудові відносини між нею та ФОП ОСОБА_2 припиненими на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням та розірвати трудовий договір. Зобов`язати Києво-Святошинський районний центр зайнятості внести запис до Єдиної автоматичної системи про розірвання договору №4 укладеного 17 жовтня 2012 року.

В судове засіданні ОСОБА_1 не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи в її відсутність, подану заяву підтримала, просила задовольнити її в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Києво-Святошинського районного центру зайнятості в судове засідання не з`явився. Про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Оскільки заінтересована особа - ФОП ОСОБА_2 знаходиться на тимчасово не підконтрольній території, відтак про відкриття провадження у даній справі та про належні у зв`язку із цим права, вона повідомлялася шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області відповідного оголошення.

Дослідивши подані до заяви письмові докази, суд дійшов висновку про те, що заява підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду.

Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Судом встановлено, що 17 жовтня 2012 року ОСОБА_1 уклала безстроковий трудовий договір №4 з ФОП ОСОБА_2 на посаду адміністратора, який зареєстровано Луганським міським центром зайнятості. Дана обставина підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 .

Довідкою від 07 жовтня 2015 року № 3244-6684 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, підтверджується факт переміщення ОСОБА_1 з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області. Таким чином, заявник фактично припинив трудові відносини з ФОП ОСОБА_2 .

З Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець, місцезнаходження: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Після звернення ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного центру зайнятості, їй було повідомлено, що зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору, що підтверджується листом Києво-Святошинського районного центру зайнятості № 101/01/01-14 від 17.02.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не може документально оформити припинення трудової діяльності, оскільки, відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р, ПАТ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти в м. Луганськ.

Таким чином, неможливість ОСОБА_1 реалізувати своє право на припинення трудового договору у визначеному законодавством порядку є порушенням її права на працю, а заявлені вимоги щодо розірвання трудового договору між працівником і підприємством суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про визнання трудового договору №4 від 17 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 припиненим на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Так вимоги про розірвання трудового договору не підлягають до задоволення, оскільки фактично є цивільним спором між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 та має вирішуватись в позовному провадженні.

Вимога про зобов`язання Києво-Святошинського районного центру зайнятості внести запис до Єдиної автоматичної системи про розірвання трудового договору не підлягають до задоволення, оскільки суд не вправі підміняти функції державних органів (органів реєстрації), на які покладені обов`язки з реєстрації трудових договорів.

Керуючись ст.ст. 294, 315, 319 ЦПК України, ст.ст. 21, 38, 43 КЗпП України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Фізична особа підприємець ОСОБА_2 , Києво-Святошинський районний центр зайнятості про встановлення факту припинення трудового договору задовольнити частково.

Визнати трудовий договір №4 від 17 жовтня 2012 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 припиненим на підставі ст.38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням.

В задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи(вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скаргу на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 24 квітня 2020 року.

Суддя Пінкевич Н.С.