04.06.2020 227/902/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участі

секретаря судового засідання Коверченкової М.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гусєвої О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Ганнівська сільська рада про скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ

У березні 2020 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Ганнівська сільська рада про скасування заборони на відчуження нерухомого майна.

В обгрунтування позову зазначено, що 28.03.1995р. між позивачем та колгоспом " Завет Ильича " був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було здійснено на умовах, що позивач сплачує 50% ціни будинку, а інші 50% мали бути оплачені ними протягом десяти років з розстрочкою залишку суми по сто двадцять п`ять тисяч карбованців протягом десяти років. Зазначена сума була сплачена позивачем, але підтверджуючих документів не збереглося. 08.08.2005р. державний нотаріус здійснив реєстрацію обтяження (заборону) щодо відчуження будинку позивача. На сьогоднішній день колгосп "Завет Ильича" ліквідовано, правонаступники відсутні, а тому у позивача відсутня можливість підтвердити факт проведення ним повної оплати за належний йому будинок з метою надання нотаріусу підтверджуючих документів та зняття арешту з майна.

Представник відповідача завідувач Другої Добропільської державної нотаріальної контори Гусєва О.В. проти задоволення позову не заперечувала, поклалась на розсуд суду, пояснила, що 07.02.2020р. до нотаріальної контори звернувся позивач ОСОБА_1 з заявою про зняття заборони на відчуження житлового будинку АДРЕСА_1 , зареєстрованої 08.08.2005р. Другою Добропільською державною нотаріальною конторою (архівний запис) реєстраційний номер обтяження № 1181 договору купівлі-продажу з розстрочкою платежу житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, за яким заявник, ОСОБА_1 , виступав покупцем. Враховуючи, що станом на 07.02.2020 року звернень збоку продавця (кредитора) - колгоспу "Завет Ильича"про зняття заборони відчуження будинку не надходило, у заявника відсутні будь-які фінансові документи, які підтверджують оплату ним боргу в розмірі 15000000 карб. за куплений з розстрочкою платежу житловий будинок, нотаріус керуючись ст. 74 Закону України "Про нотаріат" відмовила заявнику у вчиненні нотаріальної дії.

Представник третьої особи - Ганнівської сільської ради в судове засідання не прибув, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував.

Із наданих Другою Добропільською державною нотаріальною конторою копій наявних в конторі документів що стосуються договору купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , судом встановлено наступне.

Відповідно до реєстраційного посвідчення Добропільського БТІ вд 06.02.1995р. будинок АДРЕСА_1 , був зареєстрований за колгоспом " Завет Ильича " на підставі розпорядження Добропільської районної ради народних депутатів від 02.02.1995 року

В матеріалах також міститься довідка колгоспу "Завет Ильича" видана Другій Добропільській нотаріальній конторі у тому, що на балансі колгоспу "Завет Ильича " перебуває житловий будинок АДРЕСА_1 балансовою вартістю 30 мл.н карб.

Згідно виписки із рішення загальних зборів колгоспу "Завет Ильича" Протокол № І від 17.01.1995р. вирішено продати шоферу колгоспу ОСОБА_1 колгоспний дім 30 000 000 карб., з яких внести до каси колгоспу 50% ціни, надавши розстрочку платежу на 10 років по 125 000 карб. на місяць.

28.03.1995р. між позивачем та колгоспом " Завет Ильича " був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу було здійснено на умовах, що позивач сплачує 50% ціни будинку, яка складала тридцять мільйонів карбованців таким чином, половина суми, яка становила п`ятнадцять мільйонів карбованців, була внесена позивачем до каси колгоспу одразу. У подальшому оплата повинна була здійснюватись помісячно по сто двадцять п`ять тисяч карбованців протягом десяти років.

До договору додано квитанцію на оплату 15000000 карб.

Крім цього, у матеріалах справи міститься довідка видана ОСОБА_1 у тому, що він дійсно вніс до каси колгоспу " Завет Ильича " 50% вартості житлового будинку в сумі 15000000 карб. за прибутковим ордером № 64 від 23.01.1995 року.

Згідно довідки Ганнівської сільської ради позивач ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою житловий будинок АДРЕСА_1 разом з дружиною ОСОБА_5 та зятем ОСОБА_6 .

Відповідно до отриманої судом довідки БТІ згідно архівних даних станом на 31.12.2012р. про наявність нерухомості житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу №1181 від 28.03.1995р.

Відповідно до інформаційної довідки з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 07.02.2020р. в реєстрі міститься архівний запис про заборону відчуження жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку накладено 08.08.2005р. за № 2264967 реєстратором: Друга Добропільська державна нотаріальна контора.

Згідно постанови державного нотаріуса Добропільської державної нотаріальної контори Гусєвої О.В. від 07.02.2020р. № 59/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у знатті заборони на відчуження жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку накладено 08.08.2005р. за № 2264967 реєстратором: Друга Добропільська державна нотаріальна контора, у зв`язку відсутністю повідомлення від продавця (кредитора) про повне погашення заборгованості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Допитана в судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 , яка є дружиною позивача, показала суду, що на час існування колгоспу " Завет Ильича " працювала у відділі кадрів цього колгоспу. Свідок показала суду, що особисто сплатила другу частину платежу за будинок в сумі 15000000 карб., невдовзі після оплати першої частини. Документу про внесення такої оплати у подружжя ОСОБА_1 не збереглося, оскільки з того часу пройшло багато років та колгоспу " Завет Ильича " на даний час вже не існує.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Оцінюючи досліджені судом письмові докази в сукупності з показаннями допитаного судом свідка, суд приходить до висновку обгрунтованість та підставність заявлених позовних вимог, оскільки у інший спосіб позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право на вільне володіння належним йому майном.

Керуючись ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ

Цивільний позов ОСОБА_1 до Другої Добропільської державної нотаріальної контори, третя особа Ганнівська сільська рада про скасування заборони на відчуження нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати заборону відчуження жилого будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , яку накладено 08.08.2005р. за № 2264967 реєстратором: Друга Добропільська державна нотаріальна контора.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або протягом тридцяти днів з наступного дня після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

Відповідач - Друга Добропільська державна нотаріальна контора, 85000, Донецька область, м. Добропілля, пр-т. Перемоги, 33.

Третя особа - Ганнівська сільська рада, код 05420451, 85022, Донецька область, Добропільський район, с. Ганнівка, вул.. Комарова, 48-А.

Повний текст рішення суду складений 11.06.2020р.

Суддя А.М. Левченко

04.06.2020