У Х В А Л А

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 278/1009/18

провадження № 61-5414 ск 20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру Житомирської області на постанову Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 рокув справі за позовом Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію, повернення земельних ділянок,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року заступник прокурора Житомирської місцевої прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області, ОСОБА_1 про визнання незаконними наказів, визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, скасування рішення про державну реєстрацію, повернення земельних ділянок.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2020 року позовну заяву заступник прокурора Житомирської місцевої прокуратури залишено без розгляду.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 17 січня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

23 березня 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Держгеокадастру Житомирської області на постанову Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, у якій скаржник просив скасуватице судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2020 року касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру Житомирської області залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

08 травня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява від Головного управління Держгеокадастру Житомирської областіпро повернення касаційної скарги, в якій останній просить повернути касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (п. 36).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України», яке 30 серпня 2013 року набуло статусу остаточного, Європейським судом з прав людини констатовано, що у цій справі відсутність у заявниці можливості безпосередньо вимагати поновлення своєї цивільної дієздатності призвела до того, що це питання не розглядалося судами взагалі. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні зазначив, що «відсутність судового розгляду цього питання, яке серйозно вплинуло на численні аспекти життя заявниці, не можна виправдати легітимними цілями, що лежать в основі обмеження доступу до суду осіб, визнаних недієздатними» (п. 40). За таких обставин Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ситуація, в якій опинилася заявниця, призвела до відмови у правосудді щодо можливості забезпечення перегляду її цивільної дієздатності, тобто було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вказаного, з метою забезпечення права скаржника на суд Верховним Судом на адресу Головного управління Держгеокадастру Житомирської областібув надісланий лист, в якому роз`яснено скаржнику наслідки звернення із заявою про відкликання касаційної скарги та надано строк до 05 червня 2020 року для підтвердження намірів відкликати касаційну скаргу.

04 червня 2020 року до Верховного Суду повторно надійшла заява від Головного управління Держгеокадастру Житомирської області, якою підтверджено відкликання касаційної скарги.

Враховуючи те, що станом на 09 червня 2020 року касаційне провадження у справі за касаційною скаргою Головного управління Держгеокадастру Житомирської областіна постанову Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 рокуне відкрито, заява Головного управління Держгеокадастру Житомирської областіпро відкликання вказаної касаційної скарги підлягає задоволенню.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до постановлення ухвали про відкриття касаційного провадження від особи, яка подала скаргу, надійшла заява про її відкликання.

Керуючись пунктом 3 частини четвертої статті 393, частиною третьою статті 398 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру Житомирської областіна постанову Житомирського апеляційного суду від 25 лютого 2020 рокуповернути заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко