Постанова

Іменем України

03 червня 2020 року

м. Київ

справа № 466/1079/18

провадження № 61-1743св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Ірокс»,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Ірокс» (далі - ПрАТ «Ірокс») про визнання майнових прав на квартиру та повернення переплачених коштів.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 02 липня 2014 року ОСОБА_3 та ПрАТ «Ірокс» уклали договір № 030/12 купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва (далі - договір купівлі-продажу) та договір № 30/12 підряду будівництва (завершення) об`єкта незавершеного будівництва (далі - договір підряду).

За цими договорами замовник оплачує вартість об`єкта незавершеного будівництва та вартість будівельно-монтажних робіт об`єкта незавершеного будівництва - двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , а підрядник зобов`язується закінчити виконання будівельно-монтажних робіт та передати об`єкт завершеного будівництва у власність замовника. Договірна вартість будівництва квартири становила 425 088,00 грн, в тому числі 15 000,00 грн за договором купівлі-продажу та 410 088,00 грн за договором підряду.

Листом від 19 серпня 2016 року № 920 ПрАТ «Ірокс» повідомило ОСОБА_3 про необхідність протягом семи днів доплати за додаткову площу квартири згідно з даними БТІ суму в розмірі 140 484,00 грн з розрахунку 13 800,00 грн за 1 кв. м.

23 серпня 2016 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Ірокс» досягнуто згоди про внесення змін до договору купівлі-продажу та договору підряду, згідно з якими номер квартири «440» змінено на номер «432».

01 вересня 2016 року замовником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та підрядником ПрАТ «Ірокс» внесено зміни до договору купівлі-продажу та договору підряду, відповідно до яких замість ОСОБА_3 стороною договору став ОСОБА_1 , який набув усіх прав та обов`язків за вказаними договорами.

01 вересня 2016 року позивач банківським переказом оплатив встановлену відповідачем в односторонньому порядку вартість додаткової площі квартири № АДРЕСА_5 у розмірі 142 520,00 грн.

24 лютого 2017 року відповідач видав позивачу довідку про 100 відсоткову оплату вартості квартири № АДРЕСА_5 загальною площею 76,6 кв. м у розмірі 567 611,20 грн.

У березні 2017 року позивач дізнався, що Департамент Державної архітектурно- будівельної інспекції у Львівській області ще 28 вересня 2015 року зареєстрував декларацію про готовність об`єкта до експлуатації четвертої черги (секції 11 , 12) багатоквартирного житлового будинку у АДРЕСА_1 . Відповідач не повідомляв йому про здачу четвертої черги будівництва в експлуатацію, не передавав технічного паспорта на квартиру та не повідомляв відповідно до пункту 2.2 договору підряду про зміну вартості квадратного метра квартири станом на час здачі четвертої черги будівництва в експлуатацію.

Вважає, що вартість додаткової площі квартири 10,18 кв. м повинна оплачуватись за ціною 6 400,00 грн за 1 кв. м, що становить 65 152,00 грн. Отже, на думку позивача, він переплатив вартість додаткової площі квартири в розмірі 77 368,00 грн.

15 грудня 2017 року позивач направив відповідачу лист про підписання акта передачі-прийому об`єкта інвестування - квартири № АДРЕСА_5 загальною площею 76,6 кв. м, однак відповіді не отримав.

Позивач зазначав, що свої обов`язки за договорами виконав, сплативши в повному обсязі вартість зазначеної квартири, в тому числі й за збільшення загальної її площі. Проте ПрАТ «Ірокс» взятих на себе зобов`язань, зокрема, передбачених договором обов`язків з оформлення права власності на належний йому об`єкт інвестування та передання цього об`єкта у власність з правовстановлюючими документами, не виконав, його право власності на цей об`єкт не було визнано, що змусило позивача звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Ураховуючи зазначене ОСОБА_1 просив суд визнати за ним майнові права на квартиру АДРЕСА_5 та стягнути з відповідача суму переплачених коштів у розмірі 77 368,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 07 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 майнові права на двокімнатну квартиру АДРЕСА_5 .

Стягнено з ПрАТ «Ірокс» на користь ОСОБА_1 суму переплачених коштів у розмірі 77 368,00 грн.

Суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої грошові зобов`язання за договором, повністю сплативши вартість об`єкта будівництва, установлену договором, тобто вчинив дії, спрямовані на виникнення правових передумов, необхідних і достатніх для набуття права вимоги переходу права власності на об`єкт будівництва. Відповідач, порушивши вимоги вказаного договору, не передав об`єкт інвестування у власність замовника та не оформив права власності на належний замовнику об`єкт. У позивача немає документів на майно, акта приймання-передачі квартири, а також оригіналів документів, які необхідні для державної реєстрації права власності на квартиру, тому він позбавлений права ставити вимогу про визнання права власності на спірне майно.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 повинен був доплатити за перевищену фактичну площу квартири виходячи із вартості 6 400,00 грн за 1 кв. м, тобто 65 152,00 грн. Отже, позивач переплатив вартість додаткової площі квартири у розмірі 77 368,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 07 червня 2018 року в частині стягнення з ПрАТ «Ірокс» на користь ОСОБА_1 переплачених коштів у розмірі 77 368,00 грн скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні такої вимоги.

Апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 повинен був доплатити за перевищену фактичну площу квартири 13 800,00 грн за 1 кв. м, тобто 140 484,00 грн, оскільки на виконання пункту 2.2 договору ПрАТ «Ірокс» письмово повідомив замовника про зміну договірної вартості будівельно-монтажних робіт, а замовник із запропонованими змінами погодився, сплативши вартість додаткової площі.

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У січні 2020 року представник ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить скасуватипостанову апеляційного суду в частині стягнення суми переплачених коштів, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про застосування пункту 2.2 договору підряду, який станом на 23 вересня 2014 року припинив свою дію, оскільки позивач сплатив 100 % договірної вартості об`єкта нерухомості. Таким чином, на думку позивача, вартість перевищення площі квартири має становити 6 400,00 грн, а не 13 800,00 грн, за 1 кв. м, тобто загальна вартість додаткової площі квартири становить 65 152,00 грн. Тому він переплатив за додаткову площу квартири кошти у розмірі 77 368,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

В касаційній скарзі викладено доводи щодо оскарження постанови апеляційного суду в частині відмови у стягненні суми переплачених коштів, а тому касаційний суд переглядає рішення судів попередніх інстанцій лише в цій частині.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2020 року на адресу суду від ПрАТ «Ірокс» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому зазначено, що доводи касаційної скарги є безпідставними. Тому відповідач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду - без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що підстав для її задоволення немає.

Суди встановили, що 02 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ПрАТ «Ірокс» укладено договір купівлі-продажу та договір підряду.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 договору підряду у порядку та на умовах, визначених цим договором, замовник оплачує вартість будівельно-монтажних робіт, необхідних для завершення будівництва об`єкта підрядником.

За цим договором замовник отримує право власності на об`єкт (завершене будівництво) лише за умови виконання ним своїх зобов`язань за договором у повному обсязі.

Пунктом 1.3 договору підряду передбачена характеристика об`єкта інвестування, а саме місцезнаходження: АДРЕСА_1 , загальна площа 66,42 кв. м, восьмий житловий поверх, будинок - цегляний, десятиповерховий.

Передання об`єкта (завершеного будівництва) замовнику у власність здійснюється шляхом підписання акта прийому-передачі за умови внесення 100 % договірної вартості об`єкта (пункт 2.11 договору підряду).

Відповідно до пункту 7.1 договору підряду він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

23 серпня 2016 року внесено зміни до договору підряду, згідно з якими сторони домовились, зокрема, про таке: «В пунктах 1.3 статті 1 договору та Додатку № 1 до даного Договору, внести зміни, замість цифр та слів «номер квартири АДРЕСА_1» слід читати «номер квартири АДРЕСА_5»; «Замовник зобов`язується здійснити доплату за квадратні метри згідно замірів БТІ для остаточної проплати двокімнатної квартири № АДРЕСА_5 ( 8 поверх) загальною площею 76,60 кв. м».

На виконання умов договору замовник, згідно з виставленими підрядником рахунками вніс кошти на загальну суму 410 088,00 грн, що підтверджується квитанціями: від 02 липня 2014 року, від 03 липня 2014 року, від 26 серпня 2014 року, від 23 вересня 2014 року, від 01 вересня 2016 року.

01 вересня 2016 року внесено зміни до договору купівлі-продажу та договору підряду, згідно з якими замість сторони за договором (замовник) ОСОБА_3 стороною за договором є (замовник 2) ОСОБА_1 . Замовник ОСОБА_3 передає усі свої права та обов`язки за договором купівлі-продажу та договором підряду в повному обсязі замовнику 2 - ОСОБА_1 Підрядник зараховує в повному обсязі грошові кошти в розмірі 425 091,20 грн, які сплачені замовником ОСОБА_3 як оплату за 66,42 кв. м двокімнатної квартири АДРЕСА_5 , здійснену за цим договором замовником 2 - ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 2.9 договору підряду у випадку, якщо фактична загальна площа об`єкта (завершеного будівництва) згідно з даними БТІ перевищує більш як на 0,5 кв. м загальну площу об`єкта завершеного будівництва за цим договором, то відповідна різниця протягом п`яти банківських днів оплачується замовником підряднику за ціною, визначеною пунктами 2.1, 2.2 цього договору.

Договірна вартість будівельно-монтажних робіт становить 410 088,00 грн, що відповідає 64,076 кв. м та обчислюється з розрахунку вартості 6 400,00 грн за 1 кв. м (пункт 2.1 договору підряду).

Відповідно до пункту 2.2 вказаного договору договірна вартість будівельно-монтажних робіт за цим договором може бути змінена підрядником у випадку виникнення обставин, що суттєво впливають на вартість робіт, вказаних у пункті 2.1 даного договору, в тому числі значне зростання вартості будівельних матеріалів та робіт, інфляційних процесів, ухвалення відповідних змін до нормативної та законодавчої бази, рішення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування тощо. При цьому підрядник письмово повідомляє замовника про такі зміни з визначеними додатковими умовами. Замовник протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення повинен погодитися зі змінами договору або повідомити про свою відмову. У разі відмови сторони розривають договір на умовах, визначених згідно з цим договором. При відсутності відповіді замовника протягом визначеного терміну, зміни вважаються прийнятими автоматично. З моменту оплати замовником 100 % договірної вартості об`єкта пункт 2.2 даного договору припиняє свою дію.

Частиною першою статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Як встановили суди попередніх інстанцій, 19 серпня 2016 року ПрАТ «Ірокс» надіслало на адресу ОСОБА_3 повідомлення № 920, згідно з яким за даними БТІ фактична площа квартири перевищує загальну проєктну площу на 10,18 кв. м. Тому відповідно до пункту 2.9 договору ПрАТ «Ірокс» просило здійснити доплату у розмірі 140 484,00 грн за неоплачені квадратні метри квартири з розрахунку 13 800,00 грн за 1 кв. м.

01 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 оплатив банківським переказом встановлену відповідачем вартість додаткової площі квартири № АДРЕСА_5 в розмірі 142 520,00 грн, а отже, прийняв умову підрядника про зміну (збільшення) плати за додаткову площу квартири, як це передбачено пунктом договору.

Згідно з довідкою від 24 лютого 2017 року, яка видана ПрАТ «Ірокс», ОСОБА_1 сплатив 100 % вартості об`єкта будівництва, а саме за двокімнатну квартиру № АДРЕСА_5 , в розмірі 567 611,20 грн.

Встановивши, що ПрАТ «Ірокс» на виконання пункту 2.2 договору письмово повідомило замовника про зміну договірної вартості будівельно-монтажних робіт, а із запропонованими змінами замовник погодився, сплативши встановлену вартість додаткової площі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення на користь ОСОБА_1 суми переплачених коштів у розмірі 77 368,00 грн.

Доводи позивача про те, що пункт 2.2 договору підряду станом на 23 вересня 2014 року припинив свою дію, оскільки він сплатив 100 % договірної вартості об`єкта нерухомості, а вартість додаткової площі квартири має становити 6 400,00 грн за 1 кв. м, тобто за перевищення площі квартири на 10,18 кв. м. - 65 152,00 грн, є безпідставними. Так, ПрАТ «Ірокс» згідно з умовами договору повідомив позивача про збільшення вартості квадратного метра перевищення площі квартири, а довідку про сплату позивачем 100 % договірної вартості об`єкта нерухомості відповідач видав лише 24 лютого 2017 року, після доплати позивачем коштів у розмірі 142 520,00 грн. При цьому твердження позивача про оплату 100 % договірної вартості об`єкта нерухомості стосуються квартири № АДРЕСА_1 площею 66,42 кв. м, а не квартири № АДРЕСА_5 площею 76,60 кв . м, площа якої перевищує загальну проектну площу на 10,18 кв. м.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскільки постанова апеляційного суду прийнята з додержанням норм процесуального права та з правильним застосуванням норм матеріального права, оскаржене судове рішення належить залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року в частині відмови у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс» про стягнення переплачених коштів у розмірі 77 368,00 грн залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель