Справа №489/4329/19
Провадження №2/489/531/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Рум`янцевої Н.О.,

із секретарем судових засідань - Середою А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Друга миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування; присудити на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію за належних їй 5,13 кв. м. квартири АДРЕСА_1 у розмірі 42091,65 грн., що становить ринкову вартість її частки; присудити на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за належних їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 у розмірі 14030,55 грн., що становить ринкову вартість її частки; присудити на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію за належних їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 у розмірі 14030,55 грн., що становить ринкову вартість її частки; присудити на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію за належних їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 у розмірі 14030,55 грн., що становить ринкову вартість її частки. Мотивуючи свої вимоги тим, що спірна квартира належала ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на праві спільної сумісної власності. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , після його смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулися ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 померла, спадщину після якої прийняв її чоловік ОСОБА_7 , оскільки постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, але своїх спадкових прав не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7 , після його смерті ОСОБА_1 (позивач) звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Проте, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не визначено коло осіб, які прийняли спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 . Спадщина після смерті ОСОБА_9 до теперішнього часу не оформлена, свідоцтво про право на спадщину після його смерті не видавалося, а тому визначити частку у праві на спадщину, частина якої належала ОСОБА_9 , не можливо. Зазначає, що він пропонував відповідачам виплатити грошову компенсацію за частки у праві спільної сумісної власності, у зв`язку з тим, що їх частки є незначними і не можуть бути виділені в натурі. Крім того, відповідачі не мають наміру проживати у спірній квартирі. Проте, між сторонами угоди про сплату грошової компенсації вартості частки квартири в добровільному порядку не досягнуто.

24 грудня 2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить: визнати за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належну їй 5,13 кв. м. квартири АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 ; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 . Оскільки відповідачі не мають майнових претензій до нього щодо спірної квартири.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_5 надійшла заява, відповідно до якої відповідачка зазначила, що від позивача отримала грошову компенсацію вартості частини квартири АДРЕСА_1 . Майнових претензій до позивача не має.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, відповідно до якої відповідачка зазначила, що від позивача отримала грошову компенсацію вартості частини квартири АДРЕСА_1 . Майнових претензій до позивача не має.

Від відповідачки ОСОБА_6 надійшла заява, відповідно до якої відповідачка зазначила, що від позивача отримала грошову компенсацію вартості частини квартири АДРЕСА_1 . Майнових претензій до позивача не має.

Від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, відповідно до якої відповідачка зазначила, що від позивача отримала грошову компенсацію вартості частини квартири АДРЕСА_1 . Майнових претензій до позивача не має.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Раніше квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.10.1995 року виданого ЖКВ "ВО "Заря", зареєстрованого в ММБТІ 02.11.1995 року за № 18465.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають з права учасника спільної сумісної власності на виділення частки у спільному майні, при цьому частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності згідно із ст. 370 ЦК України вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Тобто, із даної норми Закону вбачається, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 мають право на поділ спільного сумісного майна і їх частки є рівними по 1/3 частині від всієї квартири за кожним.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є рідним сином ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку квартири АДРЕСА_1 .

Згідно довідки ДП НВКГ "Зоря-Машпроект" від 07.01.2007 року, ОСОБА_8 проживала та була зареєстрована з 27.04.1995 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з нею був зареєстрований та проживав ОСОБА_7 з 26.09.1968 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач зазначає, що його батько ОСОБА_7 прийняв спадщину в силу ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем, але своїх спадкових прав не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку квартири АДРЕСА_1 .

11 січня 2001 року ОСОБА_3 звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 січня 2001 року директор ТОВ "Юртакт" звернувся до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на імя ОСОБА_2 .

03 грудня 2001 року ОСОБА_5 звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 січня 2001 року ОСОБА_8 звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23 січня 2001 року ОСОБА_2 звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане підтверджується копією спадкової справи № 28/2001 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на частку квартири АДРЕСА_1 .

10 квітня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до Другої миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Постановою державного нотаріуса Другою миколаївською державного нотаріального округу Авраменка С.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.10.2017 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на цілу квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки неможливо визначити частку у праві на спадщину спірної квартири.

Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи № 281/2007 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 .

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Судом визнається доведеною належність 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 померлому ОСОБА_7 , який фактично прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 , на момент смерті.

Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

Щодо позовних вимог про присудження на користь відповідачів грошової компенсації, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності (ч.1). Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим ( частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання(ч.2).

Верховний Суд України під час розгляду справи № 6-37цс13 сформулював правову позицію від 15.05.2013 року, згідно з якою для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст.365ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Під час розгляду справи № 6-68цс14, Верховний Суд України також сформулював правову позицію від 02.07.2014 року, якою роз`яснив, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зі змісту практики Верховного Суду України випливає, що для ухвалення рішення про припинення права на частку в спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої з обставин, передбаченої п. 1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України, яка обов`язково повинна бути в сукупності з обставиною, передбаченою п. 4 ч. 1 цієї статті.

Судом встановлено, що частка домоволодіння, що належить позивачу не може бути виділена в натурі відповідно до ідеальних часток співвласників з технічної точки зору не можливий, але можливий з відхиленням у частці позивача.

Частина 2 статті 365 ЦК України передбачає, що суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається з заяв поданих відповідачами до суду, позивач виплатив кожному відповідачеві грошову компенсацію за частку у спільному майні. Відповідачі майнової претензії до позивача не мають.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі частини 1 статті 142 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Друга миколаївська державна нотаріальна контора про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на належну їй 5,13 кв. м. квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_5 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_4 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_3 на належну їй 1,71 кв. м. квартири АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 1895 гривень 36 копійок судового збору сплаченого за квитанцією від 05 серпня 2019 року № 60.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжується на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Починаючи с офіційної дати закінчення карантину апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНКОПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_9 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 .

Третя особа: Друга миколаївська державна нотаріальна контора, юридична адреса: м. Миколаїв, пр-т Миру, 8

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «09» червня 2020 року.