Провадження №6/760/287/20
Справа №760/9297/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, встановлених ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року.

Заява обґрунтована тим, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року тимчасово обмежено керівника малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.09.2013 року у справі №910/13870/13 про стягнення з Малого виробничо - комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Фонду державного майна України неустойки у розмірі 6889115,60 грн. та судового збору у розмірі 68820,00 грн.

При цьому зазначив, що він не є керівником боржника Малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Також зазначив, що він не має жодних корпоративних прав, не входить до органів управління боржника, жодних організаційно-правових функцій не виконує.

На підставі викладеного просив заяву задовольнити.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглядати справу без його участі, заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Суд, врахувавши заяву представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року тимчасово обмежено керівника малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до моменту фактичного виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.09.2013 року у справі №910/13870/13 про стягнення з Малого виробничо - комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Фонду державного майна України неустойки у розмірі 6889115,60 грн. та судового збору у розмірі 68820,00 грн.

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон посилаючись на те, що він не є керівником боржника Малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, не має жодних корпоративних прав, не входить до органів управління боржника, жодних організаційно-правових функцій не виконує, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві перебував наказ у справі №910/13870/13, виданий Господарським судом міста Києва 17.10.2013 р., про стягнення з Малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю на користь Фонду державного майна України неустойки у розмірі 6889115,60 грн. та судового збору у розмірі 68820,00 грн.

09.08.2016 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Григорян Оленою Грайровною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (реєстраційний номер виконавчого провадження 51873220).

28.07.2017 року державним виконавцем Відділу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Стягнення за даним рішенням суду не проводилось.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ОСОБА_1 не є керівником Малого виробничо-комерційного підприємства «МАРЛІН-2» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Статтею 33 Конституції України передбачено право кожного вільно залишати територію України може бути обмежено лише законом. Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України підлягає задоволенню, оскільки він не є боржником у виконавчому провадженні №51873220.

Згідно ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , який зареєстрований адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.06.2017 року в справі №760/9297/17 (провадження №6/760/289/17), із вилученням Адміністрацією Державної прикордонної служби України інформації про зазначену особу із відповідної бази даних.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: