Справа № 203/1399/20
Провадження № 2/0203/750/2020
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 червня 2020 року суддя Кіровського районного суд м. Дніпропетровська Колесніченко О. В., розглянувши у провадженні № 2/0203/750/2020 позовну заяву ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2020 року позивач подав до суду цю позовну заяву до ОСОБА_2 , на предмет розірвання договору та визнання права власності на об`єкт інвестування.

19 травня 2020 року ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська позов залишено без руху та позивачеві надано строк для усунення зазначених в ухвалі суду від 19 травня 2020 року недоліків.

Так, в ухвалі судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року зазначено, що позовна заява не відповідає по формі та змісту п. п. 2, 4, 5 ст. 175 ЦПК України, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме:

- заявляючи про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, що передана в оренду позивачу КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради, позивачем не залучено до участі у справі вказану особу, а так само не залучено власника земельної ділянки, проте вирішення заявлених позовних вимог безпосередньо впливатиме на права та обов`язки вказаних осіб. Крім того, позивач не обґрунтовує обставин набуття права на будівництво об`єктів нерухомого майна на цій земельній ділянці з подальшою можливістю набуття права власності на побудовані об`єкти;

- позивачем не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 840,80 гривень, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме вимоги щодо розірвання інвестиційного договору будівництва об`єкта нерухомості від 30 липня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розмір якого визначається згідно з абз. 3 п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»;

- позивачем не надано оригіналу квитанції про сплату судового збору в розмірі 2 500 гривень, у відповідності до відсоткового співвідношення до ціни позову, яка становить 250 000 гривень, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, а саме визнання за ОСОБА_1 права власності на майновий комплекс автостоянку, загальною площею 1 500 квадратних метрів, та визнання за останнім права власності на майновий комплекс автостоянку, загальною площею 2 921 квадратних метри, розмір якого визначається згідно з абз. 3 п. п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Крім того, на підставі ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), проте до позовної заяви додана низка документів у копіях, зміст яких встановити неможливо, оскільки вони через неякісне оформлення є нечитабельними.

Тому позивачеві слід надати суду додатки до позовної заяви в читабельному стані та у відповідності до кількості учасників справи, в розумінні ч.1 ст. 177 ЦПК України.

Позивачеві 25 травня 2020 року на його адресу поштою надіслано копію ухвали судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року, що підтверджується квитанцією про надіслання рекомендованого поштового відправлення.

Копія ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року надсилалась рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням за вказаною позивачем у позовній заяві зареєстрованою адресою місця проживання, з урахуванням того, що фактичного місця проживання позивач не зазначив.

При цьому, у позовній заяві позивач не зазначив ні номеру засобу зв`язку, ні офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, щоб дозволило суду вжити заходів до повідомлення позивача про залишення його позовної заяви без руху та можливість отримати копію ухвали у приміщенні суду, та незважаючи на такі обставини позивач жодного разу з часу подання позовної заяви з 23 квітня 2020 року до суду з приводу руху у справі за його позовом не звертався ні усно, ні в письмо формі, у будь-якій іншій формі долею позовної заяви не цікавився та станом на 11 червня 2020 року вимоги ухвали суду від 19 травня 2020 року залишилися не виконаними, судовий збір у визначеному розмірі не сплаченим, а позовна заява - такою, що не відповідає вимогам до форми та змісту за п. п. 2, 4, 5 ст. 175 ЦПК України, ч.ч. 4,5 ст. 177ЦК України.

Згідно ч.3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи, що позивач не надав нову редакцію позовної заяви та не усунув недоліки, зазначені в ухвалі суду 19 травня 2020 року, у встановлений строк, тому належить дійти висновку, що позивач не скористався своїм правом на усунення недоліків, втратив інтерес до судового розгляду спору, та з цих підстав позовну заяву ОСОБА_1 належить визнати неподаною та повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 271 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , на предмет розірвання договору та визнання права власності на об`єкт інвестування вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена в частині повернення позову шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Суддя О.В. Колесніченко