У Х В А Л А

17 червня 2020 року

м. Київ

справа № 761/20094/19

провадження № 61-8620 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вищої ради правосуддя (далі- ВРП) , Члена ВРП ОСОБА_6, у якому просить суд, визнати недостовірною, та такою, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, яка була поширена Членом Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 на її засіданнях, що транслювалось на веб-сайті ВРП за адресою http://ww.vru.gov.uа, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 «… 02.10.2016 року, ОСОБА_2 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння..»; «…у протоколі констатовано, ммм наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння у вигляді тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя і різкого запаху з порожнини рота…»; «…є роздруківка з технічного пристрою - приладу «Драгер`стосовно наявності алкоголю у крові водія на рівні 1,35 промілєй…»; та ІНФОРМАЦІЯ_1 «…цих доказів і додатково отриманих пояснень від інспектора ОСОБА_3 їх достатньо для того, щоб зробити висновок про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності ОСОБА_1 критерію доброчесності…»; визнати таким, що порушує право позивача, на особисте життя та його таємницю, поширення ІНФОРМАЦІЯ_5 на засіданні Вищою радою правосуддя, Членом Вищої ради правосуддя ОСОБА_6, конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, а саме «…у протоколі констатовано, ммм наявність у водія ознак алкогольного сп`яніння у вигляді тремтіння рук, почервоніння шкіри обличчя і різкого запаху з порожнини рота…».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, у задоволенні позову відмовлено.

04 червня 2020 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року, в якій просив скасувати ці судові рішення та постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник посилається як на підставу касаційного оскарження судових рішень на пункти 1, 4 частини 2 статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 вважає, що судом застосував частину 1 та 2 статті 30 Закону України «Про інформацію» (в частині недопустимості притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень) без врахування правових позицій Верховного Суду, висловлених у постановах від 08 травня 2018 року у справі №369/1052/16-ц (провадження №61-13715св18), від 11 липня 2019 року у справі №757/29455/16-ц (провадження №18537св18), від 08 травня 2019 року у справі №761/37180/17(провадження №61-4165св19), в якій Верховний Суд зазначає, що «поширення інформації» та «використання оціночних суджень» є різними за характером правовими явищами, які не можуть замінювати одне одного. «Оціночні судження» не містять інформації та фактичних даних про особу, яку можна перевірити, а лише відображає суб`єктивну думку особи, яка її висловлює.

Також, скаржник посилається на пункт 4 частини 3 статті 411 ЦПК України та вважає, що судом встановлено обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, а саме протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2016 року, постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 листопада 2016 року, акту огляду та роздруківка із пристрою - приладу «Драгер», пояснення інспектора ОСОБА_3 .

Крім цього, скаржник вважає, що апеляційним судом порушено норму процесуального права, а саме статтю 369 ЦПК України та неправомірно вважав, що дана справа є малозначною та розглянув її без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року на підставі пунктів 1, 4 частини 2 статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд, урахувавши предмет позову, характеру правовідносин, складності справи, вважає за необхідне відкрити касаційне провадження у цій справі.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Києвацивільну справу № 761/20094/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, Члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_6 про захист честі, гідності, ділової репутації, визнання інформації недостовірною.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров