Справа № 457/1161/19
провадження №2/457/46/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 травня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.,

при секретарі Мазурик В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ТзОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг «Тепле Житло» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю,

в с т а н о в и в :

У провадженні Трускавецького міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: ТзОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг «Тепле Житло» про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю. Позивач мотивує позов тим, що їй на підставі договору дарування належить квартира АДРЕСА_1 . Будинок АДРЕСА_2 обладнаний допоміжним приміщенням загального користування - підвалом загальною площею 68,0 кв.м., у якому знаходяться інженерні мережі водопостачання та водовідведення. Відповідно до рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №200 від 31 серпня 2018 року управителем з надання послуг з управління багатоквартирним будинком призначено ТЗОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг «Тепле житло». При цьому, як вбачається із довідки №35 від 08 липня 2019 року та Акту обстеження підвального приміщення від 09 вересня 2019 року, ТЗОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг « Тепле житло» не має доступу до допоміжного приміщення загального користування - підвалу будинку АДРЕСА_3 , оскільки дане приміщення зачинене за допомогою навісного замка мешканцем квартири НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який на час обстеження знаходився у даному підвальному приміщенні і відмовився надати ключ для виготовлення дублікату. Також, комісією було встановлено, що приміщення підвалу відповідачем ОСОБА_3 «захаращено старими меблями, дошками та іншими непотрібними речами». В свою чергу, членами комісії ОСОБА_3 було роз`яснено, цитую: «щодо загрози утримання даних речей у підвальному приміщенні з метою запобігання виникнення пожежі» та «щодо необхідності доступу до підвального приміщення, так як там проходять інженерні мережі, усіх співвласників будинку, а також Управлінської компанії, оскільки дане підвальне приміщення являється спільною сумісною власністю усіх співвласників будинку». Така ситуація унеможливлює її доступ до підвалу та інженерних конструкцій у ньому. Просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути їй перешкоди в користуванні підвальним приміщенням багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68, 0 кв.м., а саме: зобов`язати ОСОБА_3 надати їй ключ (ключі) від замка (замків) в підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68, 0 кв.м. та зобов`язати ОСОБА_3 будь-якими іншими способами, не блокувати їй доступ в підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68, 0 кв.м.

Від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову, позивачка не надала суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували протиправність його дій та доводили б порушення її прав саме з його сторони як відповідача по справі.

Від представника позивачки - адвоката Крамара Ю.М. надійшл клопотання, у якому він просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача, просив позов задовольнити з наведених у ньому підстав.

Відповідач у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи ТОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг «Тепле Житло» у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причини неявки.

За таких обставин суд вважає можливим розглядати справу у заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази у їх сукупності, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно додоговору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Трускавецького міського нотаріального округу Чичерською Л.О. 22 листопада 2007 року (реєстраційний №2257), ОСОБА_1 набула у власність квартиру АДРЕСА_3 . У подальшому на підставі рішення виконкому Трускавецької міської ради №261 від 30.11.2006 року зазначене житло було переведено в нежитлове приміщення. Отже, ОСОБА_1 на даний час є власником об`єкту нерухомого майна. Як вбачається технічного паспорту на житловий багатоквартирний будинок АДРЕСА_3 , зазначений житловий будинок обладнаний допоміжним приміщенням загального користування - підвалом, загальною площею 68, 0 кв.м., у якому знаходяться такі інженерні мережі як водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосовано лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування (сходові клітини, ліфтові шахти, коридори, вестибюлі, горища тощо), опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує понад одну квартиру, а також споруди, будівлі, призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Усі зазначені об`єкти становлять єдине ціле з квартирами і житловим будинком, призначені вони для постійного обслуговування і забезпечення відповідної експлуатації всього будинку.

Пунктами 2-6 ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитку. Допоміжні приміщення (комірки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

У рішенні Конституційного Суду України від 02 березня 2004 року №4-рп/2004 (справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирного будинку) зазначено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, комірки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує вчинення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Визначення поняття «допоміжні приміщення» міститься у ст.1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку (сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, комірки, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення); загальне майно - частина допоміжних приміщень житлового комплексу, що можуть використовуватися згідно з їх призначенням на умовах, визначених у статуті об`єднання (комірки, гаражі, в тому числі підземні, майстерні тощо).

Крім того, згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76 допоміжні приміщення житлового будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

При цьому, неподільним майном є неподільна частина житлового комплексу, яка складається з частини допоміжних приміщень, конструктивних елементів будинку, технічного обладнання будинку, що забезпечують належне функціонування жилого будинку.

З аналізу зазначених нормативно-правових актів можна зробити висновок, що основним при визначенні статусу приміщення слід вважати його функціональне призначення.

Отже, допоміжне приміщення має слугувати для: 1) забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку; 2 ) забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Таким чином, підвал житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68, 0 кв.м. є допоміжним приміщенням загального користування, яке знаходиться у спільній сумісній власності усіх власників житлових та нежитлових приміщень даного будинку, у якому знаходяться інженерні мережі водопостачання та водовідведення і яке має слугувати для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку, а також для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Трускавецької міської ради №200 від 31 серпня 2018 року управителем з надання послуг з управління багатоквартирним будинком призначено ТЗОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг «Тепле житло». При цьому, як вбачається з довідки №35 від 08 липня 2019 року та Акту обстеження підвального приміщення від 09 вересня 2019 року, ТОВ «Управитель будинку по наданню житлово-комунальних послуг « Тепле житло» не має доступу до допоміжного приміщення загального користування - підвалу будинку АДРЕСА_3 , оскільки дане приміщення зачинене за допомогою навісного замка мешканцем квартири НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який на час обстеження знаходився у даному підвальному приміщенні і відмовився надати ключ для виготовлення дублікату. Також комісією було встановлено, що приміщення підвалу відповідачем ОСОБА_3 захаращено старими меблями, дошками та іншими непотрібними речами.

Як вбачається з вимог ст.391 ЦК України, власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Вимоги до відповідача ОСОБА_3 в частині усунення перешкод в користуванні підвальним приміщенням будинку АДРЕСА_3 є обґрунтованими та відповідають нормам матеріального права, оскільки позивачка є співвласником підвального приміщення загальною площею 68, 0 кв.м., а через дії відповідача позбавлена права користування цим приміщенням. З огляду на наведене, слід зобов`язати відповідача не чинити позивачці перешкод у користуванні спірним підвальним приміщенням, а саме; зобов`язати відповідача надати позивачці ключі від замка дверей вказаного підвального приміщення та в майбутньому не створювати будь-яких інших перешкод.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_3 усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні підвальним приміщенням багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68,0 кв.м., а саме: зобов`язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 ключ (ключі) від замка (замків) в підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68,0 кв.м. та зобов`язати ОСОБА_3 будь-якими іншими способами, не блокувати ОСОБА_1 доступ в підвальне приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 68,0 кв.м.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Трускавецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя: В. І. Марчук