н/п 2-з/490/90/2020 Справа № 490/3381/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
УХВАЛА

11 червня 2020 року Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,-

встановив:

10.06.2020 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Глушаниця А.Л. звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 335,6 кв.м., житловою площею 163,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта 101, який належить на праві власності ОСОБА_2 . В обґрунтування вимог заяви посилається на те, що 04.07.2019 р. між ним та ОСОБА_2 укладено договір про намір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки за вищевказаною адресою. 17.09.2019 р. до договору була укладена додаткова угода, відповідно до якої сторони зобов`язалися укласти основний договір купівлі-продажу до 01.05.2020 року, і покупець передав продавцеві забезпечувальну суму в розмірі 20000,00 дол. США. Основний договір в обумовлений строк укладено не було, а чинним законодавством не передбачено залишення авансу або його частини у сторони попереднього договору у випадку не укладання основного договору, то наявні очевидні правові підстави для повернення ОСОБА_2 у власність ОСОБА_1 забезпечуваного платежу як авансу в розмірі 20000,00 дол. США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на 04.06.2020 р. - 532 800 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 151ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, зазначених вимог заявником не дотримано.

Також, в своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 вказує на відсутність необхідності зустрічного забезпечення, оскільки накладення арешту на житловий будинок не позбавляє ОСОБА_2 права вільного користування належним йому майном, не призведе до його фактичного вилучення із користування та не потягне за собою матеріальних збитків та додаткових витрат.

Питання вжиття заходів зустрічного забезпечення вирішуються судом, який остаточно і визначає захід зустрічного забезпечення, який має бути вжитий в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи.

Позивач не наділений правом на вирішення доцільності застосування зустрічного забезпечення, тобто вказані заходи застосовуються не за ініціативою позивача.

Позивач має лише зазначити в заяві про забезпечення позову пропозицію щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо розміру грошової суми, яку він може внести на депозитний рахунок суду. Дана пропозиція враховується судом при визначенні остаточного розміру зустрічного забезпечення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України в частині її змісту, оскільки не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, а фактично містить його позицію щодо відсутності необхідності застосування зустрічного забезпечення, що не звільняє його від обов`язку зазначити в заяві про забезпечення позову конкретну пропозицію/захід зустрічного забезпечення, який може бути застосований судом.

Відповідно до ч.4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

В своїй заяві заявник посилається на намір звернутися до Ленінського районного суду м. Миколаєва, що унеможливлює суд перевірити факт звернення до суду з відповідним позовом протягом встановленого строку.

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сума сплаченого судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. ст. 153, 260,261,353 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову - повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір сплачений за подання заяви про забезпечення позову відповідно до квитанції № 6495 від 10.06.2020 року у сумі 420,40 грн.

Ухвала може бути оскаржена разом до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Суддя Гуденко О.А.