Справа № 565/471/20
Провадження № 2/565/390/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

суддіДемчини Т.Ю.
з участю секретаря судового засіданняКовальчук В.С.,
позивача третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що у дана квартира перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , у даному житлі зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , шлюб якої з ОСОБА_4 розірвано, вона у квартирі не проживає без поважних причин, а її реєстрація у квартирі позивачки порушує її право власності.

ОСОБА_3 подала до суду відзив, у якому позовні вимоги не визнала та зазначила, що її колишній чоловік ОСОБА_4 , який є співвласником вищезазначеного житла, після розірвання шлюбу висловив їй про свою згоду на те, щоб місце проживання її та їх дітей ОСОБА_5 , 2006 р.н., та ОСОБА_6 , 2008 р.н., було зареєстроване у цій квартирі. На думку відповідача, висловлену у відзиві на позов, ОСОБА_1 не може діяти від імені усіх співвласників, а тому позов є безпідставним.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та залучена судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 повністю підтримали позовні вимоги та пояснили, що ОСОБА_3 припинила проживати у квартирі АДРЕСА_1 ще до припинення шлюбу з її співвласником ОСОБА_4 , не проживає у цій квартирі близько п`яти років, її речі там відсутні, припинила проживати у цій квартирі добровільно, вибувши разом з ОСОБА_4 , участі в оплаті квартирної плати та плати за комунальні послуги не приймає, а її реєстрація, зокрема, перешкоджає реалізації права ОСОБА_1 на отримання житлової субсидії, весь тягар утримання житла несе особисто позивач.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомленою про час, дату і місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформувала, клопотань про відкладення розгляду справи чи інших заяв з процесуальних питань не подавала. На підставі ст.ст.223, 279 ЦПК України суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_3 .

Залучений судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 до суду не з`явився, був належним чином повідомленим про час, дату і місце розгляду справи, заяв по суті справи на момент розгляду справи по суті від нього не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та третьої особи ОСОБА_2 , дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню. Підставами для такого висновку суду є наступне.

Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Кузнецовським міським головою 31.07.2012 на підставі рішення Кузнецовської міської ради № 493 від 20.07.2012, а також Витягу про державну реєстрацію прав, виконаного КП «Кузнецовське міське бюро технічної інвентаризації» № 35065974 від 06.08.2012, право спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстроване у рівних частках по 1/3 за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 . З вказаного документу вбачається також, що 12.09.2019 на 1/3 частку вказаної квартири, належну спадкодавцю ОСОБА_7 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчено за реєстровим № 2385 Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_2 .

Довідкою відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області № 1183-03 від 17.04.2020 підтверджується, що у квартирі АДРЕСА_1 , крім інших осіб, зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 .

З пояснень позивача та третьої особи ОСОБА_2 судом встановлено, що ОСОБА_3 вселилась у вказану квартиру приблизно у 2014 році як член сім`ї (дружина) співвласника ОСОБА_4 , та зареєструвала у вказаному житлі місце свого проживання.

З копії рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.02.2020, яке набрало законної сили 06.03.2020, вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З пояснень позивача та третьої особи ОСОБА_2 судом встановлено і відповідачем не спростовано, що ОСОБА_3 орієнтовно протягом п`яти років, приблизно з 2015 року, у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, у тому числі і понад один рік до дня звернення позивача до суду з даним позовом, припинила проживання у вказаній квартирі, добровільно виселившись разом з ОСОБА_4 . Докази поважності причин непроживання відповідача у цій квартирі, чинення їй перешкод у користуванні цим житлом, а також будь-які інші докази, які б спростовували пояснення позивача та третьої особи ОСОБА_2 , суду не надані.

За таких обставин, на підставі ст.405 ЦК України, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_3 втратила право на користування зазначеною квартирою як колишній член сім`ї співвласника житла, що не проживає у ньому без поважних причин понад один рік.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, право власності позивача підлягає судовому захисту шляхом усунення йому перешкод у користуванні власним нерухомим майном, і наявність інших співвласників, які не висловили заперечення проти позову, не є підставою для відмови у ньому та невідновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 274, 279-282, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.319, 321, 391, 405 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у тому числі щодо апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина