ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2783/20
Провадження № 2-о/210/43/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"10" червня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Вікторович Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Реви К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в порядку ст.247 ч.2 ЦПК України, без участі сторін, та без фіксування судового засідання звукозаписувальним пристроєм, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

18 травня 2020 року заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , 1936 року народження. Після смерті померлої відкрилась спадщина. Заповітом, посвідченим Черняєвою М.І., державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори 14 грудня 2000 року за реєстровим №3-4795, померла заповіла все своє майно їй, - ОСОБА_1 . Відповідно до заповіту вона є єдиним спадкоємцем після померлої. У зв`язку з похилим віком ОСОБА_3 , вона у лютому місці 2014 року переїхала до ОСОБА_2 за місцем її постійного проживання: АДРЕСА_1 . З того часу і до смерті спадкодавця, - ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона постійно проживала разом зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про проживання від 15 травня 2020 року. Коли спадкодавець померла, вона здійснила її поховання за власні кошти, отримала свідоцтво про смерть. Знаючи про заповіт, складений на її ім`я, а також маючі всі оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно вона, 12 травня 2020 року звернулась до Другої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Проте, постановою за вихідним №782/02-31 від 12 травня 2020 року їй нотаріусом було відмовлено у видачі спадщини, оскільки вона надала свій паспорт громадянина України, в якому міститься відмітка про її адресну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 , відмінною від адреси проживання померлої, - АДРЕСА_1 , та у зв`язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину. Вона проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний строк не подавала, про відмову від спадщини не заявляла. На даний час, враховуючи сплив шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, вона не може оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Метою звернення до суду є встановлення факту постійного проживання її, спадкоємця, зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

Враховуючи викладене заявник просить вимоги задовольнити, та винести рішення, котрим встановити факт її постійного проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 при розгляді справи присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у заяві, просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, - Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради, до зали суду не з`явився також, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи за його відсутності, або про відкладення розгляду справи, до суду не надходило.

Відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалася.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 21 вересня 2019 року Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного тсану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис про смерть №1361 (а.с.4).

За життя, 14 грудня 2000 року ОСОБА_2 склала заповіт, посвідченим Черняєвою М.І., державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстровим №3-4795, яким все майно заповіла заявниці ОСОБА_1

12 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Другої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Постановою за вихідним №782/02-31 від 12 травня 2020 року їй нотаріусом було відмовлено у видачі спадщини, оскільки вона надала свій паспорт громадянина України, в якому міститься відмітка про її адресну реєстрацію за адресою: АДРЕСА_2 , відмінною від адреси проживання померлої, - АДРЕСА_1 , та у зв`язку з тим, що протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини вона не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, вона вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с.9).

Відповідно до акту від 15 травня 2020 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , та посвідченого начальником дільниці №5 ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ», встановлено, що заявниця ОСОБА_1 проживала разом з ОСОБА_2 , 1936 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 , з лютого 2014 року і по день її смерті, - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір (частини 1, 3 статті 60 ЦПК України).

Як встановлено статтею 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Отже факт спільного проживання заявниці та померлої ОСОБА_2 однією сім`єю, ведення спільного господарства підтверджується, зокрема дослідженими письмовими доказами.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Таким чином, оцінивши усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає, що факт постійного проживання заявниці разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, знайшов своє підтвердження під час судового розгляду.

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на неможливість оформлення заявницею спадщини без встановлення судом вказаного факту, - заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 263-265, 293-294, 315-316, 318-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа, - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - задовольнити.

Встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавицею ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: Н. Ю. Вікторович