Справа № 712/5229/20
Провадження № 4-с/712/46/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Мельник І.О.
з участю секретаря Хоменко А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити дії. В обгрунтування скарги вказує, що в провадженні старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Пустобаєвої О.М. знаходиться виконавче провадження ВП № 44264445, яке було відкрито на підставі виконавчого листа № 2- 2750, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси 06.12.2010. Скаржник вказує, що він проходить службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 ОЗСП «АЗОВ» Національної гвардії України. АТ комерційний банк «Приватбанк» 20.03.2020 прийняв до виконання постанову про арешт коштів боржника ВП № 44264445. Виконуючи постанову, банк припинив рух по рахункам, у тому числі і по рахунку, який прив`язаний до зарплатного проекту в/ч НОМЕР_1 та на який скаржник отримує заробітну плату. Вважає, що на кошти, які знаходяться на такому рахунку, заборонено стягнення, так як вказаний рахунок є спеціальним, та на нього поступають саме кошти, які надходять як заробітна плата, а не власні кошти боржника, а тому він вважає, що на дані кошти не може бути накладений арешт, оскільки він перешкоджає в повному обсязі реалізувати його права щодо користування та розпорядження своїм майном, а саме заробітної плати як єдиного джерела забезпечення життедіяльності.

У судове засідання скаржик не з`явився, скерував до суду заяву, якою просив розгляд скарги проводити без його участі, скаргу підтримав, просив вимоги скарги задовольнити в повному обсязі.

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання не з`явився, скерував до суду відзив, якою скаргу не визнає та вважає, що скаржником у свої скарзі не доведено ті обставини, на які він посилається, не доведено обставини, як такі, що свідчили про неправомірність та незаконність дій державного виконавця, та такі, що вчинені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд визнав можливим проводити розгляд скарги у відсутність сторін відповідно до положень ст. 450 ЦПК України.

У зв`язку із неявкою учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не проводилося.

Дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту а) частини 1 статті 449 ЦПК України, із скаргою сторони виконавчого провадження можуть звернутися у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на дійсній військовій службі за контрактом в окремому загоні спеціального призначення «Азов» військової частини НОМЕР_1 (м. Маріуполь) Національної гвардії України (довідка № 230 від 27.03.2020). З незалежних від нього причин, зокрема, й через карантинні обмеження, він пропустив строк звернення до суду із данною скаргою. Суд вважає поважними причини пропуску звернення до суду з данною скаргою та її строк поновлює.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 44264445 з виконання виконавчого листа № 22750, виданного 06.12.2010 Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» боргу в сумі 286638,81 грн.

З метою виконання рішення суду, 20.03.2020 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Пустобаєвою О.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 315509,99 грн.

На підставі вказаної постанови державного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника в АТ КБ «Приватбанк», у тому числі й на рахунок № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ).

Із довідки АТ КБ «Приватбанк» № QM8S8NHGKQTG66Q9 від 26.03.2020 та довідки № G7RHBPQPMRSL0SGU ВІД 26.05.2020 випливає, що ОСОБА_1 має картковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ«Приватбанк», на який отримує виплати, в тому числі й заробітну плату.

28 березня 2020 року ОСОБА_1 звертався до начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)із заявою про скасування арешту з його банківської картки із посиланням на те, що на цю картку надходить заробітна плата.

Листом за підписом начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.04.2020 в задоволенні його клопотання про скасування арешту відмовлено та рекомендовано звернутись до суду.

Відповідно до положень ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно із ч.3 ст. 52 Закону не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис таарешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, йогозначення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Згідно із п.1 ч.4 ст.59 Закону підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно із ч.1 ст.69 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Із матеріалів справи випливає, що незгода заявника з діями державного виконавця ґрунтується на тому, що на його картковий рахунок № НОМЕР_2 , на який здійснюється нарахування заробітної плати, накладено арешт у виконавчому провадженні № 44264445.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Накладення арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав особи.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання.

Тобто, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати є рахунком із спеціальним режимом, на який виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27червня 2019 року у справі № 916/73/19, від 10 жовтня 2019 року №916/1572/19, 17 січня 2020 року у справі № 340/1018/19.

За таких обставин, суд відхиляє доводи державного виконавця про те, що обов`язок із визначення рахунків, які мають спеціальний режим використання, покладено на працівників банку. Саме державний виконавець, отримавши від банку відомості про рахунки із спеціальним режимом, має їх виокремити та вжити заходів задля того, щоб на ці рахунки не накладався арешт.

Водночас, матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що в постанові про накладення арешту на рахунки боржника від 20.03.2020 державний виконавець Пустобаєва О.М. вжила заходів задля ненакладення арешту на рахунки боржника із спеціальним режимом використання, оскільки зазначила про це в своїй постанові, яку направила на адресу АТ КБ «ПриватБанк».

З огляду на викладене, дотримуючись принципу пропорційності, право заявника має бути захищено шляхом скасування арешту, накладеного постановою старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) Пустобаєвою О.М. від 20.03.2020 у межах виконавчого провадження № 44264445, на грошові кошти ОСОБА_1 , що надходять на його картковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк».

В іншій частині скарга задоволенню не підлягає у зв`язку з її недоведеністю. Суд вважає, що дії посадових осіб Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) такими, що за змістом відповідають вимогам спеціального закону та є правомірними в рамках даного виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 447-450 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для подання скарги на дії начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити дії.
Скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 20.03.2020 про накладення арешту на кошти боржника у виконавчому провадженні № 44264445 та зняти арешт з рахунку № НОМЕР_2 (IBAN НОМЕР_3 ), відкритому в АТ КБ "ПриватБанк" на ім`я ОСОБА_1 .
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Повний текст ухвали складений 16.06.2020.

Головуючий І.О.Мельник