Справа 206/3247/19
Провадження 2/206/53/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2020 року в залі суду в м.Дніпрі Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

за участю секретаря Панюшкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ спільного сумісного майна подружжя,

за участі представника

позивача, адвоката Саліна С.В.,

в с т а н о в и в:

10 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить провести розподіл спільно нажитого майна подружжя, а саме: визнати за нею право власності на Ѕ ідеальну частку квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 64000,00грн. (а.с.3-7).

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 20.09.2002 року по 07.11.2017р. У період шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після розірвання шлюбу вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Вона з неповнолітнім сином проживає в спірній квартирі, відповідач має безперешкодний доступ до квартири, але постійно в ній не проживає. Автомобілем користується виключно відповідач по роботі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Представник позивача, адвокат Салін С.В. в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що оцінка автомобіля здійснена три роки тому, тому вона не актуальна. Квартиру дійсно придбано в період шлюбу, вона однокімнатна і він не знає як її ділити. Гроші він позичав не на придбання квартири, а на її ремонт. Гроші були від продажу іншої квартири, яку він продав у 2003 році, а також від продажу квартири, яку він отримав у спадок, після батьків.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

21.06.2019 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання (а.с.45).

Ухвалою судді від 07.11.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.69).

06.05.2020 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом заслухано позивача та її представників, відповідача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

Судом встановлено, що 20 вересня 2002 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що 20.09.2002 року видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 333 (а.с.31).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.33).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 07.11.2017р. шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.32).

26 липня 2003 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1376 (а.с.11).

22.06.2006 року право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 11023347 від 22.06.2006р. (а.с.12).

14.03.2007 року автомобіль марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.13).

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_6 про оцінку транспортного засобу від 29 вересня 2016р. ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI Lancer, IX 2.0i, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату оцінки складає 187936,02грн. (а.с.14-30).

У відповідності до нотаріально посвідченої 05.09.2019р. заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у березні 2003 року та у травні 2003 року отримали у борг у ОСОБА_7 1500,00 дол. США та 2000,00 дол. США відповідно на придбання ними квартири АДРЕСА_1 . Борг був повернутий поівністю у літку 2005 року (а.с.57).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 1 статті 60, статті 63 Сімейного кодексу України (далі СК) майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав за поважною причиною самостійного заробітку (доходу). Подружжя мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності.

Аналогічні положення містить у собі частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Згідно з частиною 1 статті 61 СК об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, крім виключених з цивільного обігу.

Ураховуючи положення приведених норм, суд вважає, що право спільної сумісної власності сторін, безумовно, поширюється на спірну квартиру і автомобіль. Вони були придбані під час шлюбу, не є річчю індивідуального користування, що є підставою для такого висновку суду.

У відповідності з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 71 СК, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Відповідно до п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності.

Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі визнавши за позивачем права власності на половину придбаної під час шлюбу квартири та стягнення з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля відповідно до наявної в матеріалах справи оцінки.

Крім того автомобілем користується виключно відповідач та позов в цій частині ним визнається.

Вирішуючи питання про розподіл судових втрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи повне задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2439,00грн.

Керуючись ст.ст. 3-13, 141, 235, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,9кв.м, житловою площею 16,9 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля Mitsubishi Lanser, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , у розмірі 64000,00 (шістдесят чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) понесені нею судові витрати зі сплаченого судового збору в розмірі 2439,00 (дві тисячі чотириста тридцять дев`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 травня 2020 року.

Суддя А.О. Сухоруков