Номер провадження: 22-ц/813/4311/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

04.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БГ Банк», ТОВ «ФК «Центр Факторингових послуг» про визнання договорів припиненими

встановив:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БГ Банк», ТОВ «ФК «Центр Факторингових послуг» про визнання договорів припиненими, за апеляційними скаргами Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «БГ Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Центр Факторингових послуг» на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2019 року.

02.06.2020 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 , у якій він просив відвести суддю Одеського апеляційного суду Комлеву О.С. від розгляду його справи за №520/19942/18 до ПАТ «БГ Банк», ТОВ «ФК «Центр Факторингових послуг» про визнання договорів припиненими, з підстав, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

На думку ОСОБА_1 обставинами, що викликають недовіру судді є те, що суддя Комлева О.С. була головуючою у справі №520/9466/16-ц за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008р., який припинений заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2019 року у справі №520/19942/18. Саме вищевказаний кредитний договір №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008 та зобов`язання по ньому і є предметом розгляду даної справи №520/19942/18. При цьому, ОСОБА_1 також зазначив, що ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23 листопада 2016 року залишено без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2016 року, яким позовні вимоги ПАТ «БГ Банк» задоволено, однак ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року, вищевказані судові рішення були скасовані, а тому на думку, ОСОБА_1 між ним та суддею Комлевою О.С. існує конфлікт, що позбавляє його права на справедливий та неупереджений розгляд цієї справи.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2019 року було визначено склад колегії суддів у даній справі, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) Цюра Т.В., судді: Сегеда С.М., Комлева О.С. (Том І: а.с. 219).

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не являється абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Так, відвід судді Комлевій О.С. заявлено на підставі п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, як вбачається з заяви про відвід судді Комлевої О.С.ОСОБА_1. посилається на те, що суддя Комлева О.С. вже приймала участь при розгляді та винесені рішення по іншій справі №520/9466/16-ц за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Центр факторингових послуг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ОАВ-ПЖ-300408-1 від 30.04.2008р., та яке в подальшому ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 вересня 2017 року було скасовано, а тому, на думку ОСОБА_1 , це є підставою для її відводу, у відповідності до ч.3 ст. 37 ЦПК України.

Разом з тим, стаття 37 ЦПК України визначає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Між тим, суддя Комлева О.С. не брала участі у вирішенні даної справи.

Таким чином обставини, на які посилається ОСОБА_1 , як на підставу для відводу судді не передбачена, оскільки зі змісту положень ст. 37 ЦПК України слідує, що повторна участь у розгляді справи судді виключається в різних інстанціях та після скасування рішення суду, а не участь у іншій цивільній справі в апеляційній інстанції, як зазначає заявник.

Таким чином, оскільки заявником не надано доказів щодо упередженості судді , тому підстави для відводу судді, передбачені ст. 36 ЦПК України, відсутні.

Також апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованими і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч.ч.1-3 питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Частина третя статті 40 в редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість судді Комлевої О.С., при розгляді даної справи, заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Крім того, слід зазначити, що законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи (апеляційної чи касаційної скарги), що суперечить завданню цивільного судочинства і зазіхає на саму сутність правосуддя, як такого.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Комлевої О.С.- визнати необгрунтованою.

Передати справу до канцелярії суду для визначення судді щодо вирішення питання про відвід судді в порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: Т.В. Цюра

О.С. Комлева

С.М. Сегеда