УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10 червня 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Леньо С. І., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ОСОБА_2 Володимировича,

встановив:

Скаржник ОСОБА_1 в порядку, передбаченому Розділом VII ЦПК України, звернувся до суду з скаргою на постанову головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сидія О.В.

Розглянувши матеріали заяви, вважаю, що слід відмовити у відкритті провадження у справі виходячи з наступного.

Як вбачається з мотивів скарги, скаржник не погоджується з постановою державного виконавця, якою накладено арешт на його кошти у виконавчому провадженні № 62006098. Постанови про арешт коштів боржника до скарги не додано. Натомість, відповідно до змісту постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.05.2020р. ВП № 62006098, вказане виконавче провадження розпочато на підставі виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом № 1.380.2018.007105 від 08є.04.2020р. про стягнення з ОСОБА_1 до бюджету 14776,03 грн. податкового боргу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають, зокрема, з цивільних та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У частині першій статті 1 ЦК України указано, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Під час розгляду цивільної справи № 658/715/16-ц (постанова від 22.08.2018р.) Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок, згідно якого роз`яснила, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Під час розгляду іншої справи № 760/14437/18 (постанова від 29.05.2019р.) Велика Палата Верховного Суду висловилась про те, що право на звернення за правилами цивільного судочинства зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого згідно з ЦПК України, та його примусовим виконанням відповідним органом.

Так, за змістом статей 447, 448 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Тобто зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Крім того, за змістом ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, оскільки виконавче провадження, в межах якого подана скарга, відкрито на підставі виконавчого листа, виданого Львівським окружним адміністративним судом в ході виконання рішення суду, ухваленого в порядку адміністративного судочинства, така скарга не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства в порядку судового контролю за виконанням судового рішення, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами, визначеними КАС України.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи вищенаведене, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з врахуванянм положень ч. 9 ст. 10 ЦПК України вважаю, що у відкритті провадження у справі належить відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 2, 19, 186, 260 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Сидія Олега Володимировича.

Роз`яснити скаржнику, що розгляд таких справ проводиться в порядку адміністративного судочинства за правилами, визначеними КАС України.

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.