Справа № 452/1405/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" лютого 2020 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді Кравціва В.І.,

секретар судового засідання Макаревич Л. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

та відповідачки ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_1 24 квітня 2019 року пред`явила до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, встановлення факту родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; встановлення факту реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 10 березня 1973 року Завадівською сільською радою Турківського району Львівської області, актовий запис № 10, та визнання за нею, позивачкою, право власності на 2/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , місце проживання якої до дня смерті було зареєстроване по АДРЕСА_1 разом із її сином ОСОБА_5 та членами його сім`ї.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Баранівці і у його свідоцтві про народження та актовому записі про народження його прізвище, ім`я та по батькові записано як ОСОБА_7 , а його батьками записано ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , однак відомості про одруження батьків не збереглися.

17 липня 1991 року ОСОБА_6 , яка голові колгоспного двору, виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області було видано свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 і у даному свідоцтві іі прізвище ім`я та по батькові записано ОСОБА_9 замість вірного ОСОБА_6 .

19 жовтня 2001 року виконавчий комітет Воле-Баранецької сільської ради прийняв рішення № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , згідно якого вирішено переоформити право власності на житловий будинок після смерті ОСОБА_9 на всіх членів колгоспного двору, а саме по 1/6 частині кожному, зокрема: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Отже, після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/6 частину в майні колишнього колгоспного двору, однак у правовстановлюючих документах та документах, що підтверджують родинні відносини та реєстрацію шлюбу допущені численні помилки.

Крім цього, вказане свідоцтво видане вже після смерті ОСОБА_6 .

Також, розбіжності існують у написанні прізвища імені та по батькові її сина ОСОБА_5 , а саме, народився ОСОБА_7 , одружився ОСОБА_11 , свідоцтво про право власності видане ОСОБА_12 , а помер ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим необхідно встановити факти, що мають юридичне значення, а саме, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 була матір`ю ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її, позивачки, чоловік ОСОБА_5 і після його смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку по АДРЕСА_1 , з яких 1/6 частина, яку він успадкував після смерті своєї матері ОСОБА_6 та 1/ 6 частину, на яку він мав право як член колишнього колгоспного двору.

Однак, у свідоцтві про право власності його ім`я помилково вказано ОСОБА_13 замість вірного ОСОБА_14 .

При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через розбіжність імен у документах, що підтверджують родинні відносини та факт реєстрації шлюбу.

Згідно ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 5 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче засідання призначено на 23 березня 2020 року.

На підставі ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 15 січня 2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 12 лютого 2020 року.

Позивачка ОСОБА_1 у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_3 позов визнала з підстав, наведених позивачкою.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 у встановлений строк подав відзив у якому позов визнав повністю.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідачки, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Баранівці ( а. с. 14).

Із свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 17 липня 1991 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради відомо, що будинок, який розташований на АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_9 ( а. с. 28).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1141 видно, що ОСОБА_6 , як голові колгоспного двору 17 липня 1991 року було видано свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі рішення виконкому Самбірської міської ради № 373 від 22 листопада 1990 року, де її прізвище, ім`я та по батькові записано як ОСОБА_9 , замість вірного ОСОБА_6 ( а. с. 25).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1138 видно, що станом на 1 липня 1990 року будинок АДРЕСА_1 відносився до суспільної групи колгоспний двір та його членами були: ОСОБА_6 голова; ОСОБА_5 син; ОСОБА_1 невістка; ОСОБА_2 внук, ОСОБА_4 внук та ОСОБА_10 внучка ( а. с. 24).

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на момент припинення колгоспного двору, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За наведеного на момент припинення колгоспного двору його членам вказане майно належало на праві спільної власності у рівних частках, а саме по 1/6 частині вказаного будинку, і після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина на 1/6 частину цього будинку.

Пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, і тому до даних правовідносин застосуванню підлягає ЦК Української РСР.

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР, який був чинний на день смерті

спадкодавця, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Статтями 548 та 549 цього Кодексу було встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1139 видно, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 до дня смерті була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 разом із своїм сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжував проживати у цьому будинку ( а. с. 22, 23).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Із свідоцтва про народження видно, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Баранівці Самбірського району Львівської області і його батьками записані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ( а. с. 16).

Із свідоцтва про смерть видно, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Баранівці Самбірського району Львівської області помер ОСОБА_5 (а. с. 31).

Із будинкової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку по АДРЕСА_1 , видно, що у вказаному будинку проживали, зокрема: ОСОБА_8 , 1913 року народження, ОСОБА_6 , 1908 року народження та ОСОБА_5 , 1951 року народження ( а. с. 19-20).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1139, убачається, що ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , була матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а. с. 23).

Отже, дані про вік, місце народження та місце проживання із достовірністю свідчать про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто, ОСОБА_5 , проживаючи у будинку спадкодавця після її смерті фактично вступив в управління та володіння спадковим майном.

Із свідоцтва про смерть видно, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Баранівці Самбірського району Львівської області.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Отже, внаслідок смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина.

Із рішення виконавчого комітету Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області від 19 жовтня 2001 року № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок видно, що ОСОБА_12 належить право на 1/6 частину вказаного будинку ( а. с. 29, 34).

Із довідки, видано виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 15 квітня 2019 року № 1143, видно, що ОСОБА_5 , як члену колгоспного двору 15 листопада 2001 року виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області видано свідоцтво про право власності ААБ № 000281 на підставі рішення Самбірської міської ради № 53 від 19 жовтня 2001 року, де його прізвище, ім`я та по батькові помилково вказано як ОСОБА_11 замість вірного ОСОБА_5 ( а. с. 26).

Статтями 1217 та 1223 цього Кодексу встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1223 ЦК України встановлено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу і у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив

Відповідно до п. 4) ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації, зокрема, шлюбу, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану.

При цьому слід мати на увазі, що із заявами про встановлення факту реєстрації шлюбу може звернутися подружжя або кожен з них. Якщо заяву подано лише одним з подружжя, другий з них притягається до участі у справі як заінтересована особа.

Із свідоцтва про укладення шлюбу та Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища відомо, що ОСОБА_11 та ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 у с. Завадівка Турківського району Львівської області зареєстрували свій шлюб і після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_16 ( а. с. 35).

Із довідки, виданої виконавчим комітетом Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області 21 червня 2018 року № 1236, убачається, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 до дня смерті проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_1 і на час його смерті у даному будинку були зареєстровані, зокрема, його дружина ОСОБА_1 , 1951 року народження ( а. с. 32).

Отже, наведеними доказами достовірно доведено факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який зареєстровано 10 березня 1973 року Завадівською сільською радою Турківського району Львівської області, згідно свідоцтва НОМЕР_1 , актовий запис № 10.

Встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки іншого способу встановити даний факт не можливо, а його встановлення для неї має значення, оскільки дає їй можливість реалізувати своє право на спадщину після смерті свого чоловіка.

Нотаріус відмовив позивачці ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її чоловіка через розбіжність у документах, які підтверджують родинні відносини та факт реєстрації шлюбу.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи наведене, право позивачки на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, а саме права власності на 1/3 частину житлового будинку.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був сином ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт реєстрації шлюбу, який зареєстровано 10 березня 1973 року Завадівською сільською радою Турківського району Львівської області, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 (прізвище до одруження ОСОБА_18 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 10.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через суд, який ухвалив рішення, протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає у с. Баранівці Самбірського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає на АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживає по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проживає у с. Баранівці Самірського району Львівської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення буде складено 22 лютого 2020 року.

Суддя