Ухвала

09 червня 2020 року

м. Київ

справа № 640/5941/18

провадження № 61-6348ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним вище позовом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивував тим, що він набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2013 року.

У березні 2018 року він отримав лист з вимогою від постачальника послуг об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» (далі - ОСББ «ЖК ПАРУС») на оплату спожитої електроенергії за лютий 2018 року, у якій до сплати за електропостачання зазначена сума у розмірі 7 644 грн. та зазначено початкові покази лічильника 0 кВт, а кінцеві за оплачуваний період електропостачання 4 550 кВт.

Вказував, що зазначений обсяг електроспоживання у 4550 кВт за місяць є технічно неможливим з урахуванням електроприладів, що знаходяться у його квартирі, також з огляду на те, електропостачання квартири здійснюється з вересня 2013 року, початкові покази лічильника 0 кВт також технічно неможливі.

14 березня 2018 року він звернувся до ОСББ «ЖК Парус» із листом, щоб встановили фактичний обсяг споживання електроенергії та зробили відповідний перерахунок, але відповіді не отримав.

У квітні 2018 року скаржником було отримано ще одну вимогу на оплату постачальника послуг ОСББ «ЖК ПАРУС» за березень 2018 року, у якій щодо оплати за електропостачання зазначена сума 3 632 грн 16 коп.; початкові покази лічильника 4550 кВт, а кінцеві за оплачуваний період 6 712 кВт. Зазначав, що обсяг електроспоживання у обсязі 2 182 кВт за місяць із врахуванням електроприладів, що знаходяться у його квартирі також технічно неможливий.

Вказував, що оскільки він не має доступу до електролічильника, тому не має змоги відстежувати динаміку показань електролічильника.

Вважав, що відповідачем було порушено вимоги Закону України «Про житлово-комунальні послуги» щодо надання необхідної інформації щодо обсягу спожитих житлово-комунальних послуг електропостачання до належної йому квартири.

Також зазначав, що він продовжує щомісяця вносити за спожиту електроенергію грошові кошти у розмірі 400 грн, який відповідає прогнозованому споживанню електроенергії, таку ж суму він сплатив за лютий та березень 2018 року.

Крім того, у зв`язку з розглядом цієї справи у суді першої інстанції він поніс судові витрати у розмірі 7 142 грн.

Зазначає, що розмір судових витрат за юридичні послуги може бути збільшений у залежності від тривалості розгляду справи та обсягу наданий юридичних послуг.

Враховуючи викладене, просив суд визнати незаконною бездіяльність ОСББ «ЖК «ПАРУС» по неотриманню листа ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року та ненадання на нього відповіді у строки, визначені законом; визнати незаконним та скасувати вимоги ОСББ «ЖК «ПАРУС» до ОСОБА_1 щодо сплати за електроенергію за лютий та березень 2018 року; зобов`язати ОСББ «ЖК «ПАРУС»» провести перерахунок за спожиту ОСОБА_1 електроенергію відповідно до фактичного споживання; стягнути з ОСББ «ЖК ПАРУС» на його користь суму судових витрат, які можуть бути збільшені в залежності від строків розгляду справи.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність ОСББ «ЖК «Парус» по неотриманню листа ОСОБА_1 від 14 березня 2018 року та ненадання відповіді у строки, визначені законом.

Визнано незаконними та скасовано вимоги ОСББ «ЖК «Парус» до ОСОБА_1 зі сплати за електроенергію у квартирі АДРЕСА_1 за лютий та березень 2018 року.

Зобов`язано ОСББ «ЖК «Парус» провести перерахунок за спожиту ОСОБА_1 електроенергію у квартирі АДРЕСА_1 відповідно до фактичного її споживання.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Стягнуто з ОСББ «ЖК «Парус» судові витрати у розмірі 33 356 грн 20 коп., що складаються з: судового збору сплаченого при поданні позовної заяви у розмірі 2 114 грн 40 коп., витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 31 025 грн, поштових витрат, пов`язаних із розглядом справи у розмірі 216 грн 80 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСББ «ЖК «Парус» задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 жовтня 2019 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Харкова від 11 листопада 2019 року скасовано, й ухвалено нове судове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

31 березня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, що надійшла 07 квітня 2020 року, в якій заявник просить суд постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року скасувати, й залишити в силі судові рішення першої інстанції.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано надати уточнену касаційну скаргу з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження вказаного судового рішення.

Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

На усунення недоліків касаційної скарги, що зазначені в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 направив до суду матеріали на усунення недоліків вказаної касаційної скарги.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2981цс15, також у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 643/18355/15-ц, від 01 квітня 2020 року у справі № 727/3555/18 та від 04 березня 2018 року у справі № 187/1064/17, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України та Законом № 540-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс Парус» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року.

Витребувати з Київського районного суду м. Харкова вищезазначену цивільну справу № 640/5941/18.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані

до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою та змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк на час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

До відзиву необхідно додати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара