Справа №601/439/20
Провадження № 2/601/296/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року м. Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

15 квітня 2020 року ОСОБА_1 змінила позовні вимоги та просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,75 га, яка розташована на території Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області, а також на житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями, який знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач є спадкоємцем за заповітом, про існування якого дізналася нещодавно, після чого звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. 21 лютого 2020 року приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Осієвською О.М. їй відмовлено у прийняті заяви про прийняття спадщини у зв`язку із непідтвердженням відповідними документами постійного місця проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_3 та пропуском встановленого для цього строку.

На підставі викладеного просила суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 ..

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримуює з підстав наведених у ньому та просить його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про рогляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановивши зміст спірних правовідносин та дослідивши письмові докази у справі, суд встановив такі фактичні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 , що підтверджується заповітом, що посвідчений 13 січня 1998 року завідуючою Почаївської державної нотаріальної контори Суль Г.М. та зареєстрований в реєстрі за № 18.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28 жовтня 2009 року, виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки, виданої Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області № 280 від 28 лютого 2019 року вбачається, що в житловому будинку, який являється колгоспим двором та знаходиться по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року була зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки, виданої Лідихівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області № 258 від 21 лютого 2019 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в житловому будинку в якому вона проживала по АДРЕСА_1 ніхто крім неї не був зареєстрований і не проживав.

З свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 02 грудня 1986 року, виданого виконкомом Кременецької районної ради народних депутатів Тернопільської області, вбачається, що цілий житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 дійсно належить колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_3 .

З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами вбачається, що замовником технічної інвентаризації була ОСОБА_1 .

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 06 лютого 2020 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1048, що розташована на території Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

З витягу із технічної документації від 07 лютого 2020 року вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1048 становить 26787, 36 грн.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-020 від 05 лютого 2020 року вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер :01:001:1049, що розташована на території Лідихівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області на праві приватної власності належить ОСОБА_3 .

З витягу із технічної документації від 07 лютого 2020 року вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :01:001:1049 становить 101,55 грн.

З повідомлення приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Осієвської О.М. від 21 лютого 2020 року № 89/01-16, вбачається, що ОСОБА_1 відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України слід звернутися з позовом до суду про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У Постанові № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного суду України роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що не мала змоги вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася внаслідок смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що незнала про існування заповіту.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, а саме те, що відповідачем відповідно до поданої заяви позов визнано, вказане визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також із врахуванням поважності причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд вважає, що ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

При цьому у відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 19, 81, 82, 141, 200, 206, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 354, 355, пп. 15.5 п.15 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Повернути ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 20 (двадцять) копійок сплаченого по квитанції № 9 від 27 лютого 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або скаладення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 10 червня 2020 року.

Головуючий