Номер провадження: 22-ц/813/3676/20
Номер справи місцевого суду: 496/1314/19
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 серпня 2019 року у складі судді Галич О.П.,

встановив:

У квітні 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.01.2013 у розмірі 12650,03 грн, яка утворилася станом на 04.03.2019 та судового збору у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що 25.01.2013 відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав заяву б/н, згідно якої отримала кредит у сумі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач надав відповідачеві кредит у розмірі, передбаченому договором. Проте, відповідач протягом тривалого часу ухиляється від виконання умов зазначеного кредитного договору, зокрема, не сплачує банку кредитні кошти та інші передбачені кредитним договором платежі, у зв`язку з чим станом на 04.03.2019 виникла заборгованість у розмірі 12650,03 грн.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 16 серпня 2019 року у задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати в частині відмови у стягненні суми і ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем надані належні докази і розрахунок заборгованості, в якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до договору, відповідачем ці докази не спростовані. Відповідач висловив згоду на укладення договору та засвідчив її особистим підписом. Відповідач, підписавши заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в якій виявив бажання отримати кредитні кошти, підтвердив, що він ознайомлений і погоджується з Умовами та Тарифами Банку. При цьому, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібний, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладання договору. Відповідач, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Доказів, що відповідача не було ознайомлено з Умовами та Правилами, Тарифами банку або ж було ознайомлено з іншими Умовами та Правилами, відповідач не надав. Якщо суд не згодний з розрахунком, то повинен був надати свій, чого здійснено не було.

Сторони в судове засідання 02.06.2020 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Матеріали справи свідчать, що 25.01.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк», яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого їй було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у розмірі 4000 грн.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у анкеті-заяві.

За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяла на себе зобов`язання повернути суму кредиту, відсотків, винагороди відповідно до Заяви та Умов.

З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 04.03.2019 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 12 650,03 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 0,00 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту 1948,18 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 0,00 грн., нараховано пеня за прострочене зобов`язання 7473,28 грн., заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. 2150,00 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 578,57 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в статті 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно з п. п. 2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6, 2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картки зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.

Відповідно до п. 2.1.1.4.10 Умов кошти, отримані від позивальника для погашення заборгованості за кредитом, при реалізації банком права на стягнення неустойки, насамперед, направляються на погашення штрафів згідно розділів 2.1.1.7.6, 2.1.1.12.8.1, 2.1.1.16.1 Умов, далі-комісій, далі пені згідно розділу 2.1.1.12.6.1, далі відсотків по овердрафту, тіла овердрафту, далі штрафів згідно розділу 2.1.1.12.6.2 і 2.1.1.12.7.4, далі простроченого тіла кредиту, далі відсотків по сплаті по кредиту, далі тіла кредиту до оплати, частина суми спрямовується на погашення заборгованості за кредитом.

Однак позивач вимоги про стягнення тіла кредиту не заявив, розмір тіла кредиту не зазначено, як і не зазначено коли позивач сплатив тіло кредиту. Вказане позбавляє можливості суд здійснити перевірку правильності нарахування відсотків, пені, штрафу, суми що є похідними від прострочення платежу.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості не вбачається, виходячи з чого позивач нараховував заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 1948,18 грн., пеню за прострочене зобов`язання у сумі 7473,28 грн., заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. у сумі 2150,00 грн., а також заборгованість по судовим штрафам 1078,57 грн. із вимогами про стягнення з якими звернувся до суду позивач та які складові у нього були включені.

Вбачається зі справи, що у анкеті-заяві, яка була підписана відповідачкою, відсутня інформація щодо розміру процентної ставки, а також умови про встановлення її розміру, порядок та строки нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів.

Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами відповідачка ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів саме у зазначених в цих документах розмірах і порядках нарахування, як про це наголошує позивач у позовній заяві.

Як у вказаних Умовах правилах надання банківських послуг, так і в анкеті-заяві відсутнє поняття «Прострочене тіло кредиту».

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Отже, з доданих позивачем до позовної заяви доказів не можливо дійти висновку про правильність і достовірність розрахунку заборгованості відповідача перед Банком.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків оскаржуваного судового рішення і не впливають на правильність вирішення спору по суті та не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування законного і обґрунтованого судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 16 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 11.06.2020.

Головуючий:

Судді: