Дата документу 03.06.2020
Справа № 320/2900/18
Провадження 2/937/1786/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" червня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

за участі секретаря - Арифової Л.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 (участь якого було забезпечено в режимі відеоконференції з Генічеським районним судом Херсонської області),

представника відповідача ОСОБА_3 (участь якого було забезпечено в режимі відеоконференції з Генічеським районним судом Херсонської області),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2018 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття, та стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. В позовній заяві позивачка вказала, що вона, перебуваючи в цивільному шлюбі з відповідачем, народила доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у теперішній час мешкає з нею та перебуває на її утриманні. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатним, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Інших осіб які б могли надавати матеріальну допомогу позивачці не має. У зв`язку з вищевикладеним, позивачка була вимушена звернутись до суду з відповідними позовними вимогами до відповідача.

26 липня 2018 року по справі було винесено заочне рішення, відповідно до якого позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини було задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає разом із матір`ю, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року і до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

27.01.2020 року ОСОБА_2 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про перегляд заочного рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 26.07.2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, посилаючись на те, що заочне рішення по вказаній справі було ухвалено без його участі, його не було належним чином повідомлено про дату, час та місце слухання справи, оскільки повістки за його місцем проживання не надходили, копію позовної заяви з додатками він не отримував, бо у той період перебував в зоні АТО. Крім того, вважає, що рішення суду було прийнято з порушеннями вимог закону, а саме, заочним рішенням від 26.07.2018 року з нього на користь позивачки, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку, при тому, що на одну дитину стягується ј частина заробітку (доходу). Позивачкою не було доведено що він працює на постійній основі, тому на думку відповідача суд повинен був стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Також відповідач вважає безпідставним стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення донькою трирічного віку, оскільки суд неправомірно посилається на ст.84 СК України, стосовно права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Відповідач у шлюбі з позивачкою не перебував, тому вона не є його дружиною, а він не є її чоловіком. Також, при вирішенні цієї справи, крім усього іншого, також необхідно застосувати правила щодо строку позовної давності. Оскаржуване заочне рішення відповідач по пошті не отримував, а у судовому засіданні участі не приймав, тому просить поновити йому строк звернення з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 15.04.2020 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного судового рішення від 26.07.2018 року було задоволено. Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26.07.2018 по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини було скасовано. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні відмовилася від частини позовних вимог, стосовно стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, та просив стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 /одна тисяча сто/ гривень 00 копійок.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні змінила позовні вимоги, та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1100 одна тисяча сто/ гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з 17 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували у цивільному шлюбі.

Від цивільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.4/, яка мешкає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні /а.с.5-6/.

Позивачка зазначає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2. ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019р. №294, прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років з 1 січня 2020 року складає 1779,00грн.

У відповідності до норм ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів у частці від доходу або у твердій грошовій сумі, визначається за вибором одного з батьків з ким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Згідно ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи той факт, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття і несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, та з урахуванням прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років який складає 1779,00 гривень, суд вважає можливим задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 /одна тисяча сто/ гривень 00 копійок щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення донькою повноліття.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст.84, 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,ст.ст. 12, 83, 89, 141, ч.2 ст.ст. 12, 81, 89, 133, 141, 247, 265-268, 280 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Миколаїв, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 /одна тисяча сто/ гривень 00 копійок щомісячно з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позовної заяви, тобто з 17.04.2018 року і до досягнення донькою повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір на користь держави в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180,181,185,210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Л.В. Колодіна