Провадження № 2/369/861/20
РІШЕННЯ

Іменем України

29.04.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря Одинцов О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 20.01.2012 року був укладений договір, за яким останній отримав кредит у розмірі 17500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки. У зв`язку з чим ОСОБА_1 , станом на 28.07.2019 року має заборгованість 64291,03 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 31230,30 грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 12499,04 грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в розмірі 16312,63 грн., нерахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в розмірі 711,39 грн., а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина) та 3037,67 грн. (процента складова).

Тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 64291,03 грн.; судові витрати стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутність. В матеріалах справи наявний відзив позовну заяву, відповідно до якого, відповідач заперечує факт отримання кредиту, ознайомлення та підписання ним Умов та Правил надання банківських послуг. Просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити позивачу у задоволенні позову.

Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Натомість в третьому пункті прохальної частини позову вказано : «В разі неявки в судове засідання відповідача, Банк не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника АТ КБ «Приватбанк» та ухвалення заочного рішення суду». Представник позивача надав суду відповідь за відзив в якому зазначив, що відповідач підписавши анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи часткове погашення заборгованості, висловив свою згоду як з формою кредитного договору, так і з його умовами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

На підтвердження укладення кредитного договору та наявності у відповідача заборгованості, позивачем АТ КБ «Приватбанк» було надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, копію паспорта відповідача.

Із матеріалів справи вбачається, що в анкеті-заяві містяться анкетні дані відповідача та його контактна інформація. Оскільки банківські послуги не обмежуються наданням кредитів, а тому із наданої позивачем анкети-заяви можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач не мав намір укласти кредитний договір, враховуючи відсутність обраного виду картки та розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Із доказів, наявних в матеріалах справи, не вбачається підтвердження того, що відповідач отримав та ознайомився під підпис з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку». Дані документи є складовою договору про надання банківських послуг, а отже на підставі наявних в матеріалах справи доказів не можна встановити, що сторони дійшли згоди із усіх істотних умов договору.

Позивачем не доведено факт укладання з відповідачем 20.01.2012 року договору про надання банківських послуг у якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення. Тому відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України анкета-заява не є належним доказом, який підтверджував би факт укладання між сторонами кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення.

Наявні в матеріалах справи Умови та Правила надання банківських послуг і Тарифи Банку не містять підпису відповідача. Позивач не надав належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови і Тарифи є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме ці Умови і Тарифи мав на увазі відповідач, підписуючи заяву позичальника.

В свою чергу, як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 року по справі № 342/180/17, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Позивачем не надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано відповідачем.

Також, слід зазначити, що в наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 20.01.2012 року відсутні дані про те, за якою карткою зроблено розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, та ту обставину, що позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо самого виду договору (кредитний або будь-який інший), а також щодо інших умов, викладених в Умовах та Правилах надання банківських послуг, не доведено факту надання кредиту на підставі анкети-заяви від 20.01.2012 року представник позивача не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх позовних вимог, тому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 11,202, 526, 626, 627,628, 638, 1048, 1054 ЦК України ст. ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2020 року.

Суддя Н.С. Пінкевич