04.06.2020 Справа № 756/6464/20
Справа пр. №2-з/756/138/20
ун. №756/6464/20
У Х В А Л А

4 червня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В, розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви звернувся ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказував, що в травні 2020 року йому запропоновано виїхати з квартири АДРЕСА_1 в якій він проживав з 1979 року та був одним з наймачів вказаного помешкання. За твердженням ОСОБА_1 лише після вказаної пропозиції він дізнався про своє зняття 19.03.2020 року з реєстрації місця проживання у вказаному помешканні та приватизацію квартири АДРЕСА_1 без його згоди та участі, а згодом оформлення 08.04.2020 року на вказане житло договору іпотеки в забезпечення договору позики коштів між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_1 вказує, що має намір ініціювати позов про скасування незаконного рішення про зняття його з реєстрації та рішення про приватизацію своїм братом ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 .

Оскільки ОСОБА_2 вимагає негайно покинути помешкання для передачі новому потенційному власнику, а підготовка позовної заяви та зібрання доказів займає певний час, на думку ОСОБА_1 є термінова необхідність невідкладного вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви.

Таким чином, ОСОБА_1 просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: накладення арешту та заборони відчужувати квартиру АДРЕСА_1 ; заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в т.ч. Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію права власності та інших речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (в т.ч. до Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек) записи про державну реєстрацію права власності та інших речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації права власності та інших речових прав та їх обтяжень, змін до таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 ; заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії з виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались.

Дослідивши матеріали, суддя вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та обгрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обгрунтуванням його необхідності.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відсутні посилання на докази, які б свідчили, що ОСОБА_2 вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, посилання ОСОБА_1 щодо подання заяви про вчинення невстановленими особами відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та внесення за заявою останнього до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення не свідчить про доведеність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України.

Так, за приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Таким чином, отримавши заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий або прокурор не здійснює оцінку такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення та доведеність винуватості особи у вчиненні злочину, а є підставою для початку досудового розслідування у справі та перевірки обставин, наведених у повідомленні про кримінальне правопорушення.

Зважаючи на те, що заявником не долучено до заяви про забезпечення позову жодних доказів на підтвердження порушення процедури його зняття з реєстрації та порушення процедури приватизації квартири, підстави для забезпечення позову відсутні.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Шевчук