Справа №266/2507/20
Провадження№ 2/266/630/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернувся до Приморського районного суду м. Маріуполя з позовною заявою до ФОП ОСОБА_2 із позовом в якому просила поновити її на роботі, виплатити заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу у розмірі 22831,75 грн., компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 342,33 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000,00 грн., а також накласти на ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі трикратної мінімальної заробітної плати 14169,00 грн.

Судом встановлено, що позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки вона подана без додержання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розміру, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, відповідно ч. ч. 1,2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 5 ч. 1 п. 1 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі лише у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Позивачка у позові просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку в розмірі 22831,75 грн. та компенсацію у звязку з порушенням строків виплати заробітної плати, заробітна плата за час вимушеного прогулу та моральну шкоду у сумі 5000 ,00 гривень.

Отже, висунута позивачкою вимога щодо стягнення середнього заробітку, не є за своєю суттю вимогою про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору.

Аналогічна позиція також викладена в Постанові Великої палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, провадження № 12-301гс18.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду фізичною особою - позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вимога щодо відшкодування моральної шкоди не є за своєю суттю вимогою про стягнення заробітної плати або поновлення на роботі, а також не є іншою вимогою, яка діючим законодавством звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до п.п. 3 п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позовна заява немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 20120 рік» встановлює прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року у розмірі 2102,00 гривень.

Тобто ставка судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди з 1 січня 2020 року становить 2102,00 гривні.

Позивачкою до заяви не додано документів про сплату судового збору, суму середнього заробітку зазначено 22831,75 грн., сума моральної шкоди заявлена 5000,00 грн.

Тобто, позивачка повинна надати суду докази сплати судового збору у сумі 840,80 гривень за вимогу майнового характеру щодо стягнення середнього заробітку та 2102,00 грн. за сплату судового збору за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити ( доплатити).

В зв`язку з наведеним, суд вважає, що заява ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди, підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.175-177ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, виплату заборгованості по заробітній платі за час вимушеного прогулу, компенсації у зв`язку із порушенням строків виплати заробітної плати, відшкодування моральної шкоди- залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним копії ухвали та попередити, що у разі невиконання ухвали у визначений строк, заява вважається неподаною

Суддя Федотова В. М.